АНАТЕМА, АНАТЕМА, АНАТЕМА на мъдруващите и утвърждаващите, че Светлината, възсияла от Господа при Неговото божествено преображение, е или мечтание, твар и призрак, появил се за кратко време и скоро изчезнал, или че е самата божествена същност, ...(в първия случай безумстващи по отношение на тварното и нетварното с безумството на Арий, разделяйки едното Божество и единия Бог, а във втория – съгласявайки се със злочестието на месалианите, които утвърждават, че божествената същност е видима) и не изповядващи, съгласно боговдъхновеното богословие на светиите и благочестивото учение на Църквата, че тази божествена Светлина не е нито твар, нито същност Божия, а е нетварна, естествена благодат, възсияние и енергия, неразделно и вечно произхождаща от самата божествена същност.