Докато Св. авва Антоний живеел в пустинята, той изпаднал в униние и в дълбокия мрак на разни помисли, и завикал към Бога: "Господи! Искам да се спася, а помислите не ми дават. Що да сторя в скръбта си? Как да се спася?" И скоро след това Антоний станал и излязъл от килията. И ето, вижда някого, приличащ на него, който седял и работел, после станал от работа и се молел; сетне отново седнал и сучел въже; а после пак станал на молитва. Това бил ангел Господен, пратен да настави и подкрепи Антония. И ангелът му рекъл с глас: "И ти прави така и ще се спасиш". Като чул това, Антоний много се зарадвал и ободрил. Започнал да прави така и се спасявал.