Насърчаваме и лъжите, които ни помагат да продължим заедно въпреки трудностите. Да благодарим на човек, към когото изпитваме искрена признателност, е не толкова проява на добро възпитание, колкото начин да изразим себе си; доброто възпитание ни е нужно именно тогава, когато трябва да кажем нещо, което не изпитваме. Когато одобряваме една лъжа, я наричаме бяла, но ако бъдем помолени да определим какво по-конкретно превръща лъжата в дипломация, бързо се оплитаме в противоречиви уговорки.