На въпроса ти за поста отговарям така: постът не е глад. Гладува и диабетикът, и факирът, и йогата, и затворникът, и бедният. Никъде в службите на Великия пост не се говори за поста изолирано, така както правим ние, т. е. като за неядене на месо и пр. Напротив - призовават ни "да постим, братя, телесно, да постим и духовно". Следователно постът има религиозен смисъл само когато е придружен с духовни упражнения. Неговата цел е: изтощавайки телесното, да направи човека способен да общува с духовния свят и да приема благодатта на Светия Дух.