Всички деца от църквата били натоварени като добитък в каросерията на камион, очите им завързани с превръзки и отведени в кошмарен концетрационен лагер. Военното обучение се провеждало с часове под жестокото, екваториално слънце. Лопепе попаднал в помещение, в което като сардини били натъпкани 100 деца. Хранили ги с каша съставена от смлени соени зърна и пясък. “Децата около мен умираха всеки ден от дезинтерия, побой и глад”, спомня си Лопепе, “Научих се да усещам идващата смърт. Те някак си лягаха примирени и затваряха очи завинаги. Страхувах се, че скоро и моят ред ще дойде.”