Никога, а особено в часа на смъртта, не допускай да обръщаш внимание върху себе си или върху своите достойнства, нито да проявяваш доволство от себе си и от своите дела, макар и да си надминал по добродетели всички светии. Цялата твоя благодарност да бъде насочена към Бога. Надявай се само на Неговото милосърдие и на страданията на Господа Спасителя и за да се спасиш, всячески унижавай себе си в своите очи до последното си издихание! Ако се случи да ти дойде на ум някое твое добро дело, мисли си, че Бог го е извършил в тебе и чрез тебе, а не ти... Пребъдвай винаги в спасителен страх, като искрено изповядваш, че всички твои старания, усилия и подвизи биха били напразни и безплодни, ако Бог не беше ги взел под крилете на Своето благоволение и ако Той не беше им съдействувал... На това милостиво Божие благоволение и сега възложи всичката си надежда.