-Да знаеш стринке, че само заради теб се жертвах по тия диви чукари – слизайки като фурия тя едновременно целуваше леля Мара, пушеше и пиеше кафе от модерен термос-чаша-ако не беше толкова мила и не те обичах толкова, кракът ми нямаше да стъпи в това забравено от Бога село, да знаеш – завърши демонстративно тя, като смачка с дългото си токче фаса и се огледа за помощници, които да натовари с петте си чанти и един голям куфар.