Важната гостенка обаче, усетила опасността да я карат да работи, се измъкна „по терлици“ и отиде да провери как върви писателската дейност. Джорджо, разчорлен както подобава на творческите му мъки, поласкан от вниманието й, посочи близкия стол и вдъхновено прочете: