Nebyl jsem první. Už tam čekali jiní kolegové a při konverzaci s nimi jsem zjistil, že přijeli už v 6:00, aby vyznačili trať. Ale protože hlavní pachatel chyběl, zahřívali se výbornou slivovičkou, což se nakonec ukázalo jako výborný nápad a já se i s bratrem připojil k této bohulibé přípravě na závod. Ještě než přijel Kary, podařilo se mi zjistit, že ryby tu moc neberou, protože je vypapali takoví milí přítulní ptáčkové, prý nějak jako Korkorán nebo tak nějak se jmenuje ta zákonem chráněná havěť. Opět jsem nabil dojmu, že budu muset do té politiky vlítnout a udělat tam pořádek, ale naštěstí mě jako vždy tato nesmyslná myšlenka rychle přešla a já mohl dál nerušeně spřádat plány, jak celý závod vyhraju.