Pracuji ve firmě, kde chlapi příjdou do práce dají si kávu-cigárko-pokec, skoro po hodině se odplíží na pracoviště. U všeho brblají, změny nepřijímají, kolem 10h pauzička opět kávička-cigárko, ve 12 obídek, cigárko, v 15:30 už je na pracovišti většinou nechytnete. Přestávky praktikují v místnosti kam přichází zákazník- popel klepou kam to jde, popelníky nechávají všude, vajgl jeden vedle druhého i před firmou. Po obědě a kávě nic neuklidí a natož neumejou až druhý den ráno. Myslím, že metoda má plus, ale vše je v lidech, já se snažím to tu poklízet a jen vidím ten výsměch, že se snažím, jenže já do práce chodím ráda, jsem tam část života! A prostředí kde mám řešit se zákazníkem spolupráci, kdy spolupracovníci jsou otáveni, že zákazníka vidí, natož aby se zamysleli, že je třeba, aby se k nám vrátil-je to smutné. Je smutné, že náturou čecháčků je jen jak těžit a flákat se. Fakt je mi z toho už úzko a jen se přesvědčuji, že takových je stále moc nikdo neudělá nic navíc.Nechtěla bych nikoho zaměstnávat už nevěřím, že jsou lidi-lidi. Prima den