Kromě splnění zákonné povinnosti, přistoupil Úřad k této praxi též s ohledem na upevnění právní jistoty obou zúčastněných stran převodu, i.e. že jsou o převodu obeznámeni a vůle projevená v žádosti o převod je skutečně jejich pravou vůlí. Úřad totiž není, s ohledem na mezinárodní Smlouvu o známkovém právu (čl. 11, odst. 4), oprávněn požadovat po účastnících ověřené podpisy na převodních listinách. Důvodem byla též snaha zamezit spekulativním převodům a chránit tak oprávněné zájmy vlastníků průmyslových práv.