Základním podkladem je finální návrh layoutu a grafikonu pro dané setkání. Z těchto podkladů se zjistí, jak budou jednotlivé dopravny a mezistaniční úseky zatíženy odběrem proudu dle typu lokomotiv (pro zvukové se přidává koeficient) a vozů. Z toho se určí počet samostatných DCC úseků a jejich přibližná rozloha. Poté následuje návrh umístění dané sestavy boosteru. Ta je vždy umístěna tak, aby impedance vedení k sousedním úsekům byla vhodná a sousedící izolované styky měly vzájemně co nejbližší amplitudu při daném předpokládaném zatížení. I přes nemožnost skutečně exaktního výpočtu (např. vlivy impulzního odběru ozvučených lokomotiv, nebo použití osvětlených vs. neosvětlených vozů na osobních vlacích…), dává tato příprava celkem přesnou představu o celkové situaci na layoutu a dle doposud realizovaných měření i skutečně odráží realitu. Celá problematika propočtu je již dnes samozřejmě řešena v Google Sheets, kde jsou předpřipravené vzorce a stačí jen doplnit hodnoty délek modulů, umístění dopraven a izolovaných styků. Výstupem je pak tabulka pro každý jednotlivý úsek, kde jsou uvedené i poznámky a podklady pro oživování.