Do středy na chatě. Na konečnou posledního busu, pak kilometr do hrba a je to. Vypustit vodu, není už nač čekat. Topení, topení, topení, uklízení, hrabání, nošení, lezení (střecha). Čaj, kafe, minerální voda (pod chatou). Večer asi holt zas vrhnutí. Ale jinak rádio, hvězdy nad terasou, četba, ticho, pocit, že jsem zas s tátou, co to (částečně s náma - potomkama) postavil.