Úderem deváté hodiny začal závod. Protože byl netradičně dlouhý, celých 5 hodin, očekával jsem slušné úlovky. První, co mě zarazilo, byl nějaký anonymní pán, který na nás ze druhého břehu zařval: „Co tam chytáte, dyť je to prázdný!“ Nevěřil jsem mu, ale postupem času jsem znejistěl. Vyzkoušel jsem všechno možné, dokonce jsem montáž poslal přes celou řeku až ke druhému břehu (drželo tam jen 80 g krmítko), ale pořád nic. Jediným vzrušením byl spěšný Azbestův odjezd na krátkou exkurzi místní restaurace (nebo jiného zařízení). Bylo zajímavé pozorovat, jak se jeho tank prodírá džunglí seschlé trávy. Při příjezdu to samozřejmě celé zopakoval.