Als inicis del segle XIX la industrialització alimentària fa un pas de gegant i posa en perill, només en part i a causa dels avenços tecnològics que permetia allargar la durada dels aliments, la popularitat que fins aleshores havien gaudit les espècies a tot el món conegut. Invents com les càmeres frigorífiques, els embalatges plastificats o els envasats de llarga durada degut a nous mètodes de conservació, no exigien –semblava– la necessitat de fer-se amb les espècies de manera obligada. Si més no, ara s’aplicarien en la fabricació d’altres productes com les galetes, les salses amb noms famosos que encara avui trobem al mercat (Hellmans, Heinz, Worcester, Tabasco…), els preparats vitamínics o els productes cosmètics. Tot plegat, nous productes que encaminaven la gent cap el consum massiu de certs productes i engrossien les butxaques dels comerciants més enginyosos.