Quan ja gairebé acabàvem de veure l’exposició, era tanta la gent que no es podia “fer un pas” i jo encara menys, ….. amb el perill de què pogués rebre algun cop a la cama “tonta”; vàrem optar per donar-la per acabada; en sortir hi havia una cua enorme de famílies i el cartell de l’entrada posava que la previsió per poder entrar era de 30 minuts.