El cert és que el segle de les llums va suposar per a les potències europees uns anys de conflictes sagnants que van acabar passant-los factura, malgrat els britànics prenguessin l’hegemonia de les espècies als holandesos i se la repartissin durant unes dècades. A la fi, va ser França, i a mans d’un espia de Versalles anomenat Pierre Poivre, qui va saber treure’n més profit del desgavell: aprofitant la debilitat dels holandesos no va dubtar a importar arrels de les espècies més cotitzades des de les Moluques cap el seu país, on les va cultivar fins aconseguir que florissin amb èxit. Podríem dir que va ser el primer intent, a l’època moderna, de que les espècies estiguessin a l’abast de la majoria de la població a preus competitius.