No és d’estranyar, doncs, que una vegada conquerida la ciutat de Constantinoble pels turcs (1453), i endurint aquests el comerç de tanta riquesa amb una puja desmesurada dels preus, urgís la trobada, per part d’Occident, de nous camins per conservar la prosperitat d’uns pocs i els gustos de la majoria. El descobriment d’Amèrica per part d’espanyols i portuguesos permet, aprofitant les millores tecnològiques de les seves respectives marines, deixar l’ús de les caravanes i anar a la recerca de les espècies directament a través de noves rutes marítimes: els uns anant cap a Occident, i els altres bordejant el continent africà pel sud. El descobriment significa, d’igual manera, la nova arribada a Europa d’aliments desconeguts fins aleshores (blat de moro, patata, tomàquet, pebrot, xocolata –a més del tabac), així com també de noves plantes aromàtiques entre les quals cal destacar la vainilla, que es convertiria en la reina dels postres durant els segles venidors.