Arribats a Guisona el grup ja s’havia fragmentat. Ara el Marc, el Jordi Atleta, el Xavi i jo havíem deixat enrere la Txell, l’Alba i el Raul (segons el testimoni del Xavi, amb problemes de genolls). Allà ens esperava el control número dos. Faltaven cinc minuts per les deu i érem al quilòmetre dinou i mig aproximadament. Vam proveir-nos d’algun fruit sec per agafar forces i vam continuar a la caça del Xavi que havia decidit no parar i continuar caminant (el rumor que corria entre nosaltres era que anava ja fotut a aquelles alçades de caminada, cosa que ell va negar en rodó i fermament quan vam li ho vam preguntar).