El 2007 treballà per la Fundación Artesanía Española, que contactava amb artesans de Nicaragua, Guatemala i l’Equador. Això li permeté palpar els resultats dels brodats, teixits, obres de fusta, de fang, de peces elaborades amb garballó a Guatemala, amb vímet... “Vaig tenir la sort de veure treballar molts artesans. Després del tercer viatge a a l’Amèrica Central, vaig aventurar-me en solitari. Era el 2008”, recorda. El primer vol per l’espai de la moda fou amb un col·lecció de roba, en què els primers patrons sortiren de bufandes i mocadors. “Vaig continuar vivint a Sineu, on hi residia des del 2005 i on durant uns anys vaig compartir casa amb l’artista Marcos Vidal, amb qui vaig viure el llançament del negoci”. Una antiga fàbrica de mobles fou el seu despatx i taller durant dos anys i obrí una botiga a la Plaça, lloc on encara té la botiga oberta i on s’hi troba la base dels seus dissenys.