El diari Ara havia treballat molt bé la creació d'un clima de ganes, expectatives, d'il·lusió. Twitter n'anava ple, el diari exhibia els seus socis com a icones d'un col·lectiu de professionals que feien esperar el millor. Farà falta una mica de temps per veure quina és l'aportació del diari al sector però el que ja m'atreveixo a dir és que no sembla haver innovat en el concepte de diari tal i com avui l'entenem. Em sembla una llàstima haver perdut aquesta oportunitat. Penso que no era tant una opció com una obligació: el model de negoci està per definir, el periodisme clàssic està trontollant, i el manifest fundador ho prometia amb aquestes paraules: