Claudio Magris recollirà el proper premi Príncep d'Astúries de les lletres. Me n'alegro. Tinc davant l'exemplar del seu llibre El Danubio, editat a Anagrama. L'he anat a buscar a l'estanteria; com que tinc costum de posar la data als llibres, sé que el vaig llegir l'any 1992. La impressió general es manté viva, algunes pàgines en particular les recordaré sempre. És un llibre que m'hagués agradat escriure, impressionista i alhora profund, erudit i alhora humà; una elegància suau, lluny de tota estridència. Tot fullejant-lo, hi trobo unes paraules ajustadíssimes sobre tres personatges que m'interessen especialment: