Aquest és un terme equívoc, perquè els historiadors l'utilitzen per a un altre cosa, per a les diferències entre el creixement d'Europa i de la resta del món. Però el va usar Paul Krugman per indicar el que estava passant. I és correcte. Aquesta divergència gradual es manifesta, per exemple, en la separació cada cop més gran entre la productivitat del treball i els guanys salarials. Que és el que crea aquesta situació d'acumular els beneficis només en la part alta. També hi ha un fenomen que ha aparegut en aquests darrers, o almenys no es donava des d'èpoques molt anteriors, que és el dels treballadors pobres. Quan jo era jove, un individu normal que tenia una feina de jornada completa se suposava que estava capacitat per mantenir una família. Això ha deixat de ser veritat. És una realitat nova i preocupant. Sobretot tenint en compte que tot indica que la tendència és que això es vagi agreujant.