Deixant el terreny de les anècdotes, el que més m'emprenya de l'esquerra al nostre país és -ara vaig i descobreixo la sopa d'all- la demagògia. Però, és que m'emprenya molt. Que la dreta, també? Però és que, a mi, m'agrada -o m'agradaria- ser d'esquerres. Per tradició familiar, per història personal, per entorn social, per amistats, per... collons.