És, sense cap mena de dubte, el gran historiador català viu. Després d'una carrera de sis dècades centrada en la història contemporània i de desenes de llibres publicats, Josep Fontana (Barcelona, 1931) segueix plenament actiu, en un doble vessant d'investigador i de referent moral –especialment de l'esquerra, però no només. Recorda que "els historiadors hem d'ensenyar la gent a pensar pel seu compte", i no lamenta haver anat sempre "contracorrent". Amb el seu característic pessimisme gramscià, explica a Públic, des del seu pis del barri del Poble-sec de Barcelona, que el món no va precisament cada cop millor. Però es mostra esperançat amb els moviments de protesta que sorgeixen "des de baix".