Broma a part, la qüestió és fonamental, tot i que a hores d'ara sembla pura disquisició teòrica. O Europa dels pobles (amb major dosi, almenys) o Europa dels estats. Sempre he pensat que el gran fracàs personal d'en Pujol rau aquí. Tornant al debat, en Romeva avisa del perill d'una Catalunya europeista que passa a ser euroescèptica. Arran de la lectura recent d'un article d'Hannah Arendt, penso en la possibilitat, més remota, d'una Catalunya escèptica amb si mateixa i fortament europeista. Diu Arendt: