- Köszönöm, hogy elkísértél. - bukott ki belőlem váratlanul, de nem törődtem vele. Nem jöttem zavarba ettől az apró hálálkodástól, de valószínűleg többször nem fog csakúgy kikívánkozni belőlem. Nem vagyok köszöngetős típus, túl büszke vagyok hozzá, ez azonban már nagyon érett. - Szabad? - Laza vigyorral húztam ki a kezéből az üveget és húztam meg én is.