Azért valahol vicces, hogy mindenkit hirtelen oly’mértékű kár ért egyetlen kis lökésből, hogy cifrákat káromkodva szidnak mindent, ami él és mozog. Szerencsétlen vattacukros kezében még a hurkapálca is megáll, érzi a nyárias botrányszagot. Ez neki csak plusz pénz lesz, mert ahol két ember üvölt, az már kérem szenzáció és özönleni fog a tömeg. Hát mi az én szenvedésem eme vásári forgatagban? Azért nem mondom én is érdeklődöm kedves buldózerem szüleinek hogyléte iránt, de feleannyit nem méltatlankodok, mint a körülöttem levők egyenként. Jó, kivételt képez egy csajszi, aki felém is nyúl, hogy felkanalazzon a betonról. Pedig, ha tudná mennyivel kényelmesebb, mint ácsorogni a sipítozók között.