-Hová küldted?- könyökölök fel a pultra, majd vállaim finoman felhúzom. Úgy kérdezem, közben cinkos mosollyal bökve a háta mögé, utalva a tündérnőre. Lehet, hogy tapasztalatlan vagyok, de vak az nem! -Iszol még egyet, vagy ezután mehetünk?- fogalmam sincs miért, de a kérdés végén nevethetnékem támad. És kuncogni is kezdek. A fejem csóválom, majd bal tenyeremmel megtámasztom fejem és úgy kapom ismét ajkaim közé a szívószálat, hogy szürcsölhessek még egy kicsit. Bármit is iszok, ízlik. A pultban álló leányzó rám vigyorog újra, mire fel én is így teszek, amikor ismét rám pillant. Egészen jól érzem magam! Aggódnom kéne?