- A többiekről mit tudsz? – váltottam témát, hiszen emlékszem a srácra, aki mindig velünk lógott, de a neve az istenért sem jutott eszembe. Sokan nem voltunk jóba, talán így hárman voltunk, akik kitartottak egymás mellet. Még, hogy összetartozó család, mi? Ez is csak a nagy duma volt. Ezért szóródtunk szét, Eli távozása után, amit nem is bánok, az volt életem legszörnyűbb két hete, amit még ott töltöttem. Egyedül, annyi farkassal és hibriddel. Még is magányos voltam. De ez a múlt, most szabad vagyok és megtaláltam Elizát. ez a lényeg, semmi más.