1868 és 1917 között a szentpétervári konzervatórium professzoraként meghatározó szerepet játszott az orosz vonóskultúra fejlődésében. A bolsevik forradalom után elhagyta Szentpétervárt, nagy sikereket aratott Európa több országában, majd az Egyesült Államokban is, ott a New York-i Juilliard-zeneiskola, illetve a philadelphiai Curtis-intézet professzora volt. Kora leghíresebb hegedűtanárának tartották. Számtalan növendéke közül a legismertebb nevek talán Jascha Heifetz és Nathan Milstein, de módszerei, tanításai máig élnek és meghatározzák az orosz, illetve az amerikai hegedűiskolát. Barátságára a legnagyobb művészek voltak büszkék, Csajkovszkij például neki, az ő keze és Stradivari hegedűje alá írta és neki ajánlotta Hegedűversenyét.