Egyre közelebb és közelebb húzódtam hozzá. Az alkohol bátorrá és szörnyen erkölcstelenné tett. Meg sem fordult a fejemben, hogy nagyjából ugyanazt teszem, mint a szüleim és az a tahó ember, aki úgymond felnevelt. Bár fogalmam sincs, Doe-val hányadán állunk, azért mégsem volt szép minden tisztázás és megbeszélés nélkül valami mást képzelni abba a csókba. Ugyanakkor Scarlettet sem bölcs dolog a tudatlanság veszélyes, de riasztóan álomszerű, selymes anyagába burkolni. Nem bölcs dolog. Valóban nem. De én most elértem a célom és magamba öntöttem majdnem egy üveg alkoholt. Még ugyan tudok magamról és tisztában vagyok vele, hol vagyok, de a tetteimet már kevésbé vagyok képes kontroll alatt tartani, de elégedettség töltött el, amikor láttam, hogy rá is hasonló hatással van a közelségem.