Az ég tompa szürke fényben vibrál. Vihar közeleg. Persze, hogy az… Túl akarok lenni ezen, vissza akarom kapni a régi életem, a hétköznapibbat, a kevésbé felkavarót. Amiben nincs egy boszorkánymester sem, akivel vállvetve küzdök heti rendszerességgel, és akinek a szabadideje a legkevésbé sem foglalkoztat. Dörömböl a fejemben - nem tudok mást csinálni, tapasztalatlan vagyok e téren, csak a totális zűrzavarral sodródom, a férfi mélyről törő, egyszerűen irritáló és vonzó (nem, ezt nem gondolom komolyan) jellemével, jelenlétével és túlélni vele valahogy a vihar belsejében. Jócskán hozzájárultam, hogy megjelenjen most is, de a fenébe is, az árnyvadászoknak is lehet rossz napjuk, nem csak nekem. Ugye?