Emlékeztetnem kell magam, hogy melyik oldalon is állok éppen. Egyáltalán nincs helye a perverz megjegyzéseimnek vele szemben... Sőt, egyetlen árnyvadásszal szemben sem, amikor éppen az életünk a tét. Bőven volt időm kiélvezni az elmúlt száz évben a nők nyújtotta élvezeteket, a tündérek furfangos csábításától kezdve a kutyaharapásig, és Isten rá a tanúm, hogy az átélt gyönyörök után legkevésbé sem kívántam egy egyszerű, átlagos, unalmas nephilimet az ágyamba... Miért is tenném, ha akad nála ezerszer kivételesebb? A szavak mégis lepattantak a nyelvemről, mintha lázadó lappangna a sejtjeimben, mely puccsra készül agyam tökéletesen felépített rendszere ellen. Mintha tényleg vonzana, milyen vonalakat rejthet az árnyvadászok szokásos öltözete, és mintha tényleg szívesen megvizsgálnám egy-egy rúnáját behatóbban is, mondjuk a lakásomon, két üveg bor után, a nyelvemmel...