Arisztotelész művei, ha a kezdeti nehézségeken túljutunk, tudománytörténeti szempontból azért is nagyon „izgalmasak”, mert a modern logikában is használatos fogalmak sokszor a szemünk előtt, fejezetről fejezetre születnek meg. Ennek egyik példája a határozatlan (kvantitású) kijelentés fogalma, ami a Herméneutikában még csak mint „nem egyetemes” van elnevezve, és sokszor gondot okoz Arisztotelésznek, hogy a nem egyetemes kijelentések nem feltétlenül részlegesek, hanem néha több minden is érthetőek rajtuk. a 7. fejezet elején definiálja az egyetemes kijelentés fogalmát, de már a fejezet közepén ezt a megkülönböztetést teszi: