- Nagyon szívesen! - grimaszolok felháborodott kérdését hallva, és a szememet forgatva szembenézek a támadónkkal. Nem mintha lenne hova néznem, haha - érted, nincs is szeme... Khm. Remélem, Ebony sosem figyelt az Akadémiai órákon, és nem keni-vágja kívülről az összes nagyobb démont, a pokol hercegeit. Remélem, rövid magánbeszélgetésem az ellenfelünkkel értetlen fülekre lel nála, ezért inkább elengedi a hallottakat és veszni hagyja a témát. Túl korai még, hogy fényt derítsen a családfámra, és az azt övező titkokra.