Kérdésemet követően elhúzódom tőle, hogy láthassam, milyen arcot vág. Mohón, szomjasan kortyolok a sörömbe, le is húzom egy lendülettel a felét, majd nagyot sóhajtva elszakadok a pohártól, kézfejemmel letörölvén a habot a számról. A tekintetem újfent megakad a fedetlen vállakon, és el is időzik ezúttal rajta, követve az atléta vonalát a kivillanó kulcscsonton át, le egészen a dekoltázsig...