- Köszönöm! - nyögöm döbbenten, majd nagyot rántok mindkét karomon, kemény felülethez csapva a foglyul ejtett vámpírokat. Megszüntetem az energianyúlványt, így végre szembe fordulhatok a lánnyal. - Azért ne szállj el annyira magadtól, én hármat kaptam el szinte egyszerre. Ez csak egynek számít. - teszem hozzá csipkelődve, mert olyan szarul fest, hogy muszáj valamivel elpoénkodnom a helyzetet. Felajánlanám, hogy meggyógyítom, de felkeni magára a gyógyulás jelét, így inkább nem szólok bele, csak némán körbekémlelek. A portál bezárult, ő pedig itt ragadt velem... Miért? Simán biztonságba helyezhette volna magát, miért kockáztatta az állapotát, hogy segítsen? Miért? A tekintetemmel szinte átégetem a bőrét, olyan mereven bámulom. Nem biztonságos egy helyben maradnunk, és már épp azon vagyok, hogy megsürgetem, amikor magától karon ragad.