Túl vagyok az elsőn, ami már úgy rendesen bekopogtat a koponyámon és szépen rendjével-módjával honfoglalósat játszik odabenn. Mámorfüggönnyel zárja el előlem minden gondom, bajom és megtölti vénáim forrósággal, örömmel, felszabadultsággal. Kuncoghatnékom támad, de még milyen!? Persze, mindkét karommal kapaszkodom a józanságomba, mert egyáltalán nem hiányzik egy újabb címke a hátamra. Meglepetten nézem, hogyan kapom vissza Tony társaságát, és bizony, elgondolkozok rajta, hogy a nő lekoptathatta őt. Ami meglep. Az ő szövegével azt gondolnám, bárkit az ágyába csábítgat.