- Nahát, lehet, hogy szükségünk lesz még néhány üvegre? - vontam fel a szemöldököm, de mindeközben szélesen vigyorogtam. Ha nem mondott volna igent a meghívásomra, akkor is eljöttem volna jól leinni magam, de kétségtelen, hogy sokkal jobban érzem magam, így, hogy itt van mellettem. Legbelül pedig valahogy tudtam, hogy el fog jönni, különben meg sem kérdeztem volna. Nem őrültem meg. Ha előre tudom, hogy a válasz nemleges, akkor nyilván nem szólalok meg, azonban teljesen biztos voltam benne, hogy ilyentől nem kell félnem.