A legfelüdítőbb korszak az a táborban volt, amelyikben hibriddé válásom után kerültem egy két nappal. Egyszerű emberek voltak, akik szabadon éltek, s közülük csak pár volt hibrid. Mégis elviselték egymást, s akár egy nagy család éltek. Persze akkor is voltak kivételek, a lázadó típusok, mint Riley volt, aki már-már zavaróan hasonlított rám, már ami viselkedését illette. Persze onnan is megpattantam, ahogy első lehetőségem adta, és szép remény lett volna, bárkivel is újra beszélni onnan. Bár csak egy részem hiányolta azt, amit ott kaphattam, amit soha máskor nem érezhettem.