Örömmel olvastam a hírt, hogy kélt újabb, magyar vonatkozású szoborral gyarapodott városunk. Sajnos, ezek is – mint már megszoktuk – csak templomkertben kaphattak helyet, az irisztelepi református templom előtt. Mind Kós Károly, mind pedig Bartha Miklós megérdemelte, hogy szobor örökítse meg emlékezetét. Magam talán jobban örvendtem volna, ha a Kakasos templom, Kós egyik főműve elé került volna a szobra. Ott naponta százak tekinthettek volna rá. Kós Károly művelődéstörténetünk egyik jelképes egyénisége, munkásságáról jóformán mindenki hallott.