Sajnos nincs akkora befolyásom az elmém felett, hogy blokkolni tudjam az onnan áramló behatásokat és meggátoljam, hogy beljebb juthassanak a szívemig az emóciók, amik miatta felizzanak odabenn. Mesterkélt a pillantás, a mosoly, a civódás, annyira tökéletesen megfaragott, hogy gyakorlatilag minden percben képes vagyok megfeledkezni róla, hogy mennyire távol kellene őtőle maradnom. Persze, ez nem egy romantikus kapcsolat, ezzel tisztában vagyok én is, mégis akármennyire hazudom meg, a kettesünk jól működik. Szigorúan a harcra értem! Hát persze...