Így egyértelműen akkor sem gondolkodtam, amikor odaültem mellé, helyezkedtem a lehető legközelebb hozzá és motyogtam pár meglehetősen nyálas és kapcsolatokat, helyzeteket bezavaró mondatot. Fogalmam sincs, hogyan fogok elszámolni mindezzel már józanul – már ha emlékezni fogok rá –, de az alkohol, mint valami vadul ostromló, erős oroszlán nem engedte, hogy bármi ilyesmi megforduljon a fejembe. Ravaszul bekebelezett a mosolya, mint a félelem, amikor egy kifejlett példány áll előtted és nem tudsz szabadulni. Én se tudtam, de korántsem zavart annyira, mintha egy oroszlán lett volna.