Mikszáth Kálmán és Móricz Zsigmond regényei remekül bemutatják, hogy a 19. században is volt korrupció, de az egészen más volt, mint a mai, politikai által ugyanis nem szereztek vagyont, a korrupció pedig nem jutott el a legfelső szintekig. Ferenc József például Tölgyessy szerint nem tűrte, hogy a miniszterei korruptak legyenek, de Horthy Miklóst és Gömbös Gyulát sem hozták összefüggésbe a korrupcióval, Kádár János pedig - a régi magyar hagyományokat folytatva - szintén nem gyűjtött vagyont, csak trófeákat, amikor 1989-ben elvesztette a hivatalát, összecsomagolt és egy kis bőröndön várta, hogy mikor kell elmennie.