Az első, legkézenfekvőbben adódó probléma az összetett szavak kérdése. Nyilvánvaló, vagy legalábbis így kell lennie a definíció alapján, hogy az összetett szavak Arisztotelész szerint nem névszók. Ugyanis nem atomi szerkezetűek: bár kifejeznek valamit, nem igaz, hogy bármely részük már nem fejez ki semmit, hiszen két tagjuk, melyekből összetevődnek, maguk is névszók. Tehát Arisztotelész vagy csak az egyszerű névszókat kívánta definiálni, és nem kívánt foglalkozni az összetett szavakkal, nyilvánvalónak véve, hogy ezek egyszerű névszókból összetétellel keletkeznek, vagy pedig definícióját módosítani kell, ha azt akarjuk, hogy az összetett névszók is névszók legyenek. Arisztotelész is megkísérelte ezt egy, a definíció után odavetett mondatban elintézni (persze ha az „odavetett” jelleg nem abból ered, hogy ez későbbi betoldás), csakhogy sajnos nem igen egyértelmű, amit erről ír: