-Bocs, hogy nem tartottam a gyertyát... - grimaszolva felelek, szinte már inkább sértettséggel. Ami meglep engem is, így hamar előre fordítom a fejem és finoman megrázom, hogy kiverjem belőle ezt a nem túl kedves és szimpatikus oldalam. Nyelek egyet, majd az előttem hagyott, üres pohárral játszanak ujjaim. Mosolyoghatnékom támad, amit képtelen vagyok elfojtani, viszont Anthonyra sem akarom rázúdítani, így hol a pultos lánnyal szemezgetek boldog ábrával arcomon, hol a tömegbe eresztem tekintetem, hol csak úgy spontán egy-egy alakot nézek meg magamnak.