"Tulajdonképpen ma is ugyanazt fotózom, mint annak idején, csak más szemmel és egy gazdag tapasztalattal a hátam mögött. Korábban szárazabban fotóztam, nagyon vigyázva arra, hogy oda ne illő elemek ne rontsák a képet. Ma már tudom, hogy minden, ami a keresőben látszik, az emberi élet valóságához tartozik. Persze, túlzás azt mondani, hogy ugyanazt fotózom, mert közben maga az élet is nagyot változott. Mindennek más az arculata. Olyan elemek kerültek be, amiket eddig tudatosan kikerültem. Amikor fotózni kezdtem, még villany se volt, most az egész csángóföld teli van villanydróttal s oszloppal, jóformán mindenük be van betonozva." – részlet Ádám Gyula Fotóművészet c. újságban megjelent interjújából, melyet a Fotótanú blog elevenít fel.