Tudtam, hogy bár sokban hasonlítunk, azért egy-két dologban különbözünk. Belém még szorult annyi emberség, hogy magammal úgy törődjek, hogy azért mások életével, akik talán közel állhatnak hozzám, annyira ne játszadozzak, csak épp amennyire szükséges. Alex-el is ez volt a helyzet. Amikor otthagytam őt is a múltamban, egy részem tökéletesen tisztában volt vele, hogy hiányozni fog a vele eltöltött idő, de erősebb volt az a gondolat, hogy ne keressem többet, hisz eddig is becsaptam és nem egyszer kockára tettem az életét. És mi van, ha egyszer csak el kezd emlékezni? Emlékezni mindarra, amit neki mondtam. Előbb szúrna le egy karóval, és találná meg a módját, hogy ezt hogyan érheti el, minthogy kérdezzen. Plusz Riley emlékeztetett még egy fontos dologra.