-Nem, én nem tudok... - próbálok ellenkezni, de már kezében a kezem és von maga után, ellentmondást nem tűrően. Esküszöm nem tudom, hogy hova bújjak. A pillanat töredéke alatt még a pult mögé is benézek, nem e találok ott egy zacskót, vagy ilyesmit, hogy a fejemre húzzam, de nem. Kellemetlenül érzem magam. Hiába vagyok felszabadult, éppen most, hogy forog a terem, nem biztos, hogy jó ötlet így táncikálni.