De hekket enni kell, mert jó. Igazán azért, mert hekkezni nem egyedül, hanem a barátokkal szokás, és amikor a zsírtól és haldaraboktól maszatosan röhögünk egy faasztalnál, na, az az igazi élmény. Ahogy a sörtésztából próbálod kiszedni, szigorúan kézzel a szálkamentes fehér húst, ahogy a kenyérmorzsa ráragad az ujjaidra, és az uborkalé lecsurog az arcodon, ugye ismerős élmény. Hekket enni nem lehet elegánsan, nem is kell. Jól csúszik mellé, utána a roséfröccs vagy a sör, és hiába mosod a kezed, még órák múlva is halszagod van.