Az elmúlt hétszáz évben nem sokszor jártam a Földön. Mindig is vegyes érzelmekkel viseltettem az emberek iránt, egyszerre undorodtam tőlük és vágytam arra, hogy elvegyülhessek köztük. Számtalan ivócimborám akadt már, hangoskodó mondének, kótyagossá váló vérfarkasok, nagyotmondó tündérek... de nephilimet még sosem láttam lerészegedni. Így hát tudományos érdeklődéssel és őszinte kíváncsisággal lestem minden mozdulatát, és igyekeztem nem túl szélesen vigyorogni, nehogy bedurcázzon rajta és véget vessen a szórakozásunknak. Próbáltam eldönteni, az ittasság melyik jellemvonásait erősíti fel, de annyi új dolgot hozott a felszínre nála, hogy képtelen lettem volna egyetlen jelző mögé sűríteni azt a felturbózott ártatlanságot, megnyíló őszinteséget és felvillanyozó merészséget, ami őt kerülgette.