This de facto exclusion of Parliament from the planning process is a departure from the tradition of productive cooperation between the institutions which seemed to have been established recently, for example with reference to the preparation of the Strategy for Africa or the European Consensus on Development, and exception must therefore be taken to it.
Šī faktiskā Parlamenta izslēgšana no plāna izstrādes pārkāpj iestāžu ražīgas sadarbības stilu, kas nesenā pagātnē vēl šķita iesakņojies, piemēram, izstrādājot stratēģiju Āfrikai vai ES attīstības politikas „Eiropas konsensu”, un tādēļ tā ir nosodāma.