- its deep concerns about the systematic access by the public authorities to data, such as the credit card number, the e-mail address, any affiliation to a particular group, frequent-flyer information, linked to the behaviour of ordinary passengers (i.e. people not recorded in the receiving country as dangerous or criminal) in order to check only against a theoretical pattern whether such a passenger might constitute a potential threat to the flight, to his or her country of destination or to a country through which he or she will transit;
- dziļas bažas par valsts iestāžu sistemātisku piekļuvi datiem par „parastajiem” pasažieriem (t.i., tādiem, kas uzņemšanas valstī nav reģistrēti kā bīstamas personas vai kriminālnoziedznieki), piemēram, kredītkartes numurs, e-pasta adrese, piederība konkrētai grupai, pastāvīgo pasažieru informācija utt., lai tikai teorētiski pārbaudītu, vai konkrētais pasažieris nevar potenciāli apdraudēt lidojumu, valsti, kurā viņš vai viņa ieceļo, vai valsti, caur kuru viņš vai viņa ir tranzītlidojumā;