These suicides are the tragic outcome of the generalised implementation of the notorious ‘flexisecurity’ arrangements, the undermining and weakening of labour relations, ruthless workload intensification and the fear and insecurity of employees faced with the dismal prospect of galloping unemployment.
Šīs pašnāvības ir traģisks rezultāts tam, ko ir izraisījusi vispārīga labi zināmās elastdrošības kārtības īstenošana, darba attiecību pasliktināšanās un vājināšanās, nežēlīga darba slodzes palielināšana un darbinieku bailes un nedrošība, saskaroties ar draudošajām pieaugošā bezdarba perspektīvām.