iii) whenever possible, the verification that the third-country national is not considered to be a threat to public policy, internal security or the international relations of any of the Member States.
iii) ja iespējams, pārliecināšanās, ka trešās valsts valstspiederīgais nav uzskatāms par draudu kādas dalībvalsts politikai, iekšējai drošībai vai starptautiskām attiecībām.