On the basis of the discussions that led to the adoption of the Guayaquil Protocol, the IATTC contracting parties agreed on the need to bring the organisation's statute into line with recent developments in the international law of the sea: the 1982 United Nations Convention on the Law of the Sea, its implementing agreements, and the Code of Conduct for Responsible Fisheries (adopted in 1995 by the Conference of the Food and Agriculture Organisation and including the 1993 Agreement to promote compliance with international conservation and management measures by fishing vessels on the high seas).
Diskusijas, kuru rezultātā tika pieņemts Gvajakilas protokols, mudināja IATTC līgumslēdzējpuses atzīt nepieciešamību atjaunināt organizācijas statūtus, ņemot vērā jaunākās attīstības tendences starptautiskajās jūras tiesībās: Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada Jūras tiesības, to īstenošanas nolīgumus un Atbildīgas zivsaimniecības rīcības kodeksu (pieņemts 1995. gadā Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas konferencē, iekļaujot 1993. gada Nolīgumu par starptautisku saglabāšanas un pārvaldības pasākumu atbilstības sekmēšanu, kas jāievēro tāljūrā esošiem zvejas kuģiem).