In particular, it acknowledged that in certain circumstances regulations could prove to be more appropriate instruments than directives to the extent that they might make for greater legal certainty and facilitate the smooth running of the internal market.
Cita starpā tā atzina, ka zināmos apstākļos regulas var izrādīties piemērotāki instrumenti nekā direktīvas tajā nozīmē, ka tās varētu veicināt lielāku juridisko noteiktību un sekmēt netraucētu iekšējā tirgus darbību.