This means that the shaping of the main lines of the common agricultural and fisheries policies will become a matter to be decided by Parliament as well, and no longer just by agricultural ministers.
Tas nozīmē, ka kopējās lauksaimniecības un zivsaimniecības politikas vadlīniju veidošana drīz nonāks arī Parlamenta jurisdikcijā un netiks atstāta tikai lauksaimniecības ministru rokās.