The new approach replaces that most commonly used in international fisheries relations, namely payment to third countries of financial compensation established by common consent in return for the right to fish for surplus marine resources, by a system based on greater cooperation in economic, technical and scientific matters aimed at ensuring greater sustainability and a more effective use of resources.
Jaunā nostāja aizstāj to, kas visbiežāk izmantota starptautiskajās attiecībās zivsaimniecības nozarē, proti, pēc savstarpējas vienošanās veiktu finansiālu kompensāciju izmaksu trešām valstīm par tiesībām izmantot tās zivju krājumu pārpalikumu aizstāj attiecības, kas balstītas uz plašāku sadarbību tautsaimniecības, tehnikas un zinātnes jomās, lai nodrošinātu zivju resursu saglabāšanu un to labākas izmantošanas shēmu.