That means, in particular, that authorisation schemes should be permissible only where an a posteriori inspection would not be effective because of the impossibility of ascertaining the defects of the services concerned a posteriori, due account being taken of the risks and dangers which could arise in the absence of a prior inspection.
Šajā gadījumā tas nozīmē, ka atļaujas izsniegšanas shēmas ir pieļaujamas tikai gadījumos, ja pēc darbības veiktās pārbaudes varētu izrādīties neefektīvas, jo nebūtu iespējams konstatēt trūkumus pakalpojumu sniegšanā pēc to saņemšanas, ņemot vērā risku un briesmas, ka rodas, ja netiek veikta iepriekšēja pārbaude.