Given that in the third option it is the Commission that is responsible for fixing those requirements, this automatically converts the eco-labelling scheme into a public system, as laid out in the second option, although it would not guarantee the existence of a single eco-labelling scheme.
Ņemot vērā, ka trešais variants atbildību noteikt šīs prasības atstāj Komisijai, ekomarķējuma sistēma līdz ar to kļūst par valsts sistēmu tieši tāpat kā otrajā variantā, kaut gan pēdējais nekādā gadījumā negarantē vienota marķējuma pastāvēšanu.