Jako kus masa!
Josef Strauss
Nic netušící dívky jsou uneseny z chebského nádraží, když se chystají nastoupit do vlaku. Ocitnou se v prostředí, které nenáleží lidskému světu, ale peklu. Jejich sebevědomí je těžce otřeseno nebývale krutým jednáním. Jsou jen masem na prodej. Věcmi, co nemají žádnou cenu, neboť se dají snadno nahradit. Nezbývá nic jiného, než se podrobit vůli pánů pasáků a trpělivě snášet příkoří. Vykonávat s naprostou poslušností příkazy, aby tak unikly nesmírnému utrpení či ho mnohdy jen zmírnily. Žít a utéct to je jejich vidina pozemského ráje. Vrátit se do míst, kde není bolest, kde člověk člověku jen tak z ničeho nic neubližuje. Zatím je to jen boj o přežití. Smrt přichází jako duch a bere si své oběti. Neptá se, jestli může. Svoboda je velký letící nedostižný motýl. Muži - až do konce života se před nimi budou třást. Pro ně jsou to pasáci a prasata, co se na nich ukájejí. Už tu není místo pro lásku. Je jen potřeba jíst a pít. Všechno, co v sobě neslo smysl života a jevilo se jako krásné, umřelo navždycky.