Şi îşi aruncau ţărînă în cap, plîngeau, se tînguiau, ţipau şi ziceau: ’Vai! Vai! Cetatea cea mare, al cărei belşug de scumpeturi a îmbogăţit pe toţi ceice aveau corăbii pe mare, într'o clipă a fost prefăcută într'un pustiu!’