Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet gikk til valg på å gi landet en flertallsregjering og en ny politisk kurs for Norge, en politikk for mer fellesskap og mer rettferdighet, en politikk for å skape og dele. Velgerne gav oss mandat til å gjennomføre vår politikk og endre kursen for samfunnsutviklingen. Forhandlingene mellom de tre partiene på Soria Moria la grunnlaget for Regjeringens arbeid. Forslaget til statsbudsjett viser at vi er i gang med å gjennomføre det vi gikk til valg på. Statsbudsjettet har tre hovedkjennetegn: Vi velger fellesskap framfor skattelette.Vi omfordeler fra dem som har mye til dem som har lite.Vi fører en ansvarlig økonomisk politikk for arbeid og verdiskaping. Kommunene får et historisk løft. Veksten i de frie inntektene blir på hele 5,7 milliarder kr. Disse pengene vil bli brukt til å finansiere og ruste opp vår felles velferd. I noen kommuner vil pengene bli brukt til eldreomsorg, i andre kommuner vil pengene brukes til skole, og i en del kommuner vil de nye pengene helt sikkert også bli brukt til å nedbetale gjeld og dermed styrke kommunenes evne til å finansiere velferd i framtiden. Uansett vil de økte bevilgningene styrke vår felles velferd, den velferden vi alle trenger før eller siden i livet. La meg bruke Oslo som eksempel. Her i byen hadde Høyre og Fremskrittspartiet lagt opp til omfattende kutt i viktige velferdsordninger for byens befolkning. De la opp til å redusere bevilgningene til eldreomsorg og skole og barnehager med 350 mill. kr. Mindre hjemmehjelp, nedlagte eldresentre, færre lærere og dårligere undervisning ville blitt resultatet. Med de nye pengene som bevilges i kveld fra flertallet i Stortinget, kan dette gjøres om, slik at Oslo kommune kan satse på nettopp skole og eldreomsorg. Det er ikke bare i Oslo at pengene kommer godt med. Over hele landet hører vi om kommuner som enten kan reversere planlagte kutt eller i beste fall satse på nye områder innenfor skole, velferd og andre viktige områder for kommunene. I Bærum f.eks. skal de ekstra pengene brukes på skole. Ordføreren i Bærum er tydelig glad for de pengene som skal komme. Han uttalte til Asker og Bærum Budstikke: «Penger lukter ikke. De tar vi med glede imot». Gjennom budsjettet følger vi opp Soria Moria-erklæringen på mange viktige områder. Barnehageutbyggingen øker, og prisene settes ned. Sykehusene styrkes, og det legges opp til å behandle 20 000 flere pasienter enn med Bondevik-regjeringens forslag til statsbudsjett. Kampen mot kriminalitet trappes opp. Arbeidet med å bygge gasskraftverk med deponering av klimagassen CO2 settes i gang. Kulturløftet følges opp, slik vi lovet før valget. Og vi trapper opp arbeidet med å vaksinere verdens barn. Alt dette og mye mer får vi til fordi vi velger fellesskap framfor skattelette. Det andre hovedkjennetegnet ved dette budsjettforslaget er at det har en svært god sosial profil. De som har mye, bidrar mer. De som har lite, får mer. Slik vi varslet i Soria Moria-erklæringen gjennomfører vi skattereformen. Det betyr at skatten på alle lønnsinntekter reduseres, også for dem som har høye lønnsinntekter. Til gjengjeld økes skatten på aksjeinntekter, høye næringsinntekter og på store formuer. Det betyr i sum at de rikeste bidrar mer, fordi de i langt større grad har inntekt fra aksjer og fra formue. For eksempel vil de 100 med høyest inntekt få 30 000 kr i redusert skatt på lønn. Til gjengjeld vil de betale 1,1 mill. kr mer i økt formuesskatt. I tillegg kommer den nye skatten på aksjeutbytte. Samlet sett vil de som har mest, betale mer. For eksempel vil de 10 pst. rikeste betale mer skatt. De som tjener over 1 mill. kr, vil i gjennomsnitt betale 43 000 kr i økt skatt. Vi gjør det vi sa før valget: De som har mye, bidrar mer. De som har lite, får mer. En virkelig sosial politikk er preget av omfordeling, men også av kampen mot fattigdom og styrking av velferden. Regjeringen øker satsingen overfor arbeidsløse og fattige kraftig. Dagpengene til de arbeidsledige økes. Vi øker barnetilleggene til uføre mennesker på attføring og rehabilitering. Økt integreringstilskudd, tiltak for rusmisbrukere, bedre bostøtteordning og styrking av barnevernet er andre eksempler på at kampen mot sosial urett trappes opp. Budsjettet styrker kampen mot fattigdom med nesten 500 mill. kr. Det tredje viktige kjennetegnet ved budsjettet er en ansvarlig økonomisk politikk. Flertallsregjeringen øker ikke pengebruken og øker ikke presset mot renten. Regjeringen øker derimot innsatsen for verdiskaping og arbeid til alle gjennom en aktiv næringspolitikk. Regjeringen setter også i verk flere arbeidsmarkedstiltak, bedrer permitteringsreglene og øker investeringene i veg og jernbane med nær en halv milliard kroner i forhold til Bondevik II-regjeringens forslag. Alt dette bidrar til å presse arbeidsløsheten ned. I sin store tale til Stortinget i 1946 om den økonomiske politikken, sa daværende finansminister Erik Brofoss: «Vi må fri oss fra innbilningen om pengene som grunnlag for levestandard og velstand.(…) La oss alltid ha for øye at vi lever av hverandres arbeid. Og jeg understreker hverandres, ikke andres.» (…) Brofoss’ erkjennelse av arbeidet som grunnlaget for velferden stod helt sentralt i gjenreisningen etter krigen. Sammenhengen mellom samfunnets evne til å skape og å dele er like viktig i dag. Det utgjør kjernen i flertallsregjeringens arbeid med å videreutvikle det norske velferdssamfunnet. Sentrum–venstre i norsk politikk har samlet seg. Sammen vant vi valget, og vi forhandlet fram en felles plattform. Vi har dannet en flertallsregjering. Vi sa da vi tiltrådte, at vi skulle endre politikkens innhold og politikkens form. Budsjettet Stortinget behandler i dag, bidrar til begge deler. Flertallsstyret gjør at budsjettet vedtas uten spill, uten usikkerhet. Denne formen gir klare ansvarsforhold og bedre forutsigbarhet. Budsjettets innhold er en politikk for fellesskap og verdiskaping, en politikk for mer rettferdighet. Det er et godt budsjett.