Det fremkommer, som det er blitt sagt, av opplæringsloven at skoleeierne, dvs. kommunene i hovedsak, har frihet til å bestemme når ferien skal avvikles, og hvor lang den skal være. Det er imidlertid noen begrensninger i denne friheten, både gitt i loven på den ene side og av mer praktisk art. Begrensningene i loven fremkommer ved at ifølge opplæringsloven må skoleåret både i grunnskole og den videregående skolen strekke seg over minst 38 skoleuker innenfor en ramme på 45 sammenhengende uker i skoleåret. Av dette fremkommer det at norske skoleelever gjennom loven faktisk også er garantert minst syv ukers ferie mellom skoleårene, eller syv ukers sommerferie i praksis. I praksis må skoleeierne også ta hensyn til de sentralt fastsatte tidspunktene for avsluttende eksamensprøver og opptak til videregående opplæring og høyere utdanning. Det vil antakelig også, slik interpellanten har vært inne på, være av praktisk betydning at det er fylkeskommunen som organiserer skoleskyssen, både for grunnskolen og for den videregående skolen. Praktiske og økonomiske hensyn kan dermed tilsi at alle kommunene innenfor et fylke har sammenfallende skolerute. Likeledes kan f.eks. hensynet til familier med barn på ulike skoler, på ulike alderstrinn, telle med når skoleruter skal fastlegges. De fleste høyere utdanningsinstitusjoner har studiestart medio august. Inntak til høyere utdanning skjer hovedsakelig på bakgrunn av gjennomført utdanning og resultater fra den videregående skolen. Siste frist for innsending av dokumentasjon til Samordna opptak er 1. juli, og det forutsettes da at utdanning og praksis som er gjennomført om våren, fremgår. I praksis vil dette være forhold som har stor - og kanskje størst - betydning for avvikling av sommerferien i videregående opplæring, og indirekte i grunnskolen. Så vidt jeg kan tolke interpellanten, er det tre spørsmål som stilles. For det første: Bør sommerferien, eller skoleferien i sin alminnelighet, fastsettes lokalt av skoleeier eller sentralt? Jeg synes det er positivt at skoleeierne selv bestemmer når ferien skal avvikles, og hvor lang den skal være. Norge er et langstrakt land, og de klimatiske forholdene er svært varierende. Jeg kan nevne at i de fire nordligste fylkene og på Svalbard startet inneværende skoleår omtrent en uke senere enn i de øvrige fylkene. Dette viser at friheten som ligger i loven, også fungerer i praksis. Og jeg synes denne friheten er i samsvar med det som det er ganske stor oppslutning om, nemlig lokal handlefrihet så langt det er mulig. Det andre spørsmålet som er reist, direkte eller indirekte, er om vår skoleferie - og da bør den antakelig være sentralt fastsatt - skal samordnes med skoleferien i Europa for øvrig. Jeg ser ikke noen avgjørende argumenter for det. Det er varierende praksis i Europa både for lengden på og for tidsrommet for skolenes sommerferie og i hvilken grad ferien er fastsatt sentralt eller lokalt. Innen Norden starter skoleåret gjennomgående noe tidligere enn i landene lenger sør i Europa, men det er også forskjeller i Norden. Danmark, som vel utløste denne debatten sist sommer, har kortere sommerferie enn Norge har hatt til nå. De har startet skoleåret tidligere, og har i større grad sentrale bestemmelser for dette. Men jeg synes altså ikke det kan være noe mål i seg selv å etterstrebe en ferieavvikling samtidig med flest mulige europeiske land. Det tredje spørsmålet som kan reises, er om man lokalt bør få større frihet enn i dag til å bestemme tidspunktet for ferieavviklingen, og hvor lang ferien skal være. Det er et spørsmål som kan reises, og hvis svaret på det er ja, kan det få konsekvenser for loven og/eller for praktiseringen av en rekke andre forhold utenom grunnskole og videregående skole. Så langt har jeg ikke registrert noe ønske fra skoleeiere, fra KS eller noen andre om en endring av dagens ordning og da heller ikke hatt noen foranledning for å bringe dette opp. Men dersom flere skoleeiere eller andre uttrykker ønske om å få videre rammer for avvikling av skolens sommerferie, er jeg selvsagt villig til å drøfte det. I så fall er det neppe tilstrekkelig bare å drøfte det med hverandre. Da må vi antakelig også drøfte det med de høyere utdanningsinstitusjonene, for jeg tror at den praktiske begrensningen til syvende og sist ligger der. Hvorvidt UH-sektoren vil være innstilt på endringer, vet jeg ikke, men jeg har ikke veldig stor tro på det på kort sikt, i lys av den kvalitetsreformen som nå nettopp er innført. Så reiste interpellanten et par andre spørsmål i løpet av sitt innlegg, bl.a. om det var ønskelig å utvide skoleåret. Det bør i og for seg ikke ha noen sammenheng med sommerferien og når den avvikles. Det kan jo godt drøftes. Da må man selvfølgelig også drøfte konsekvensen av det, avhengig av om man skal fordele det antall timer man har på de ukene det blir, eller komme med flere timer. Men som forelder og borger vil jeg vel umiddelbart si at jeg tror at den uken man da ville tatt, for de flestes vedkommende ville vært høstferien, eller den gamle potetferien, som kommer rett etter sommerferien, og som er veldig vanskelig å innpasse i forhold til familie og voksnes arbeidsliv. Så hvis man spurte borgerne hvilken uke man skulle tatt, tror jeg kanskje det ville vært svaret. Dette har jeg ikke noe vitenskapelig belegg for å si, men det var min umiddelbare reaksjon. Å gjøre skolestart til en festdag er jeg ikke imot, og jeg tror det også arter seg som en festdag for svært mange, spesielt for de yngste elevene. Det er jo slik at selv om man ikke starter på samme dag i hele landet, starter man som regel samtidig med skolene i ens kommune, kanskje i alle kommuner i nærheten, og kanskje samtidig med ganske mange fylker i landet, så det kan utmerket godt gjøres til en festdag, selv om ikke det er sentralt bestemt nøyaktig hvilken dag det er.