Jeg tror svaret på dette spørsmålet er at her må man ha landspesifikke løsninger. Det er ikke én internasjonal mal som kan tres ned på enhver konflikt. I noen internasjonale konflikter vil FN måtte ta den overordnete, styrende rollen, styre sine egne mange organisasjoner – bare det er jo ofte en svær oppgave – og så innenfor den rammen lage en samlet plan hvor ulike frivillige organisasjoner også kan spille en rolle. I andre konflikter er FN bare én av mange aktører. Hvis man tar Darfur som ett eksempel, spiller FN en vesentlig, overordnet rolle der, men Leger Uten Grenser er mye større enn de fleste FN-organisasjoner i Darfur, har en sterk, sentral rolle og må selvsagt samordne seg med FN. Så har man konflikter som i Sri Lanka, hvor FN ikke spiller noen overordnet rolle i konfliktløsningen overhodet, fordi partene så langt ikke har ønsket det. Så når det gjelder debatten om hva FN skal gjøre: De må styre sine særorganisasjoner og samordne dem mye mer enn de har gjort til nå – det er bl.a. en av de tingene som Jens Stoltenberg har tatt til orde for i sitt panel – men andre steder må FN godta å være én av mange aktører som samordner seg imellom.