Gleden i Nord-Norge var stor da vi endelig skulle få prøveboring og vise resten av landet at også vi hadde store verdier av gass og olje. Fiskeriene sammen med industri og jordbruk har vært og er våre primære arbeidsplasser. Nå skulle vi bli olje- og gass-sjeiker, men den gang ei. Den verden som så så lys ut i henhold til petroleumsvirksomhet, med bl.a. arbeidsplasser, IT og forskning i Nord-Norge, ble forskjøvet langt ut i det blå. Regjeringspartiene har for mye partihensyn å ta til at vi i Nordland kan få nyte godt av våre ressurser i Nordland VI og VII. Behovet for å styrke kunnskapsgrunnlaget er regjeringspartienes argumentasjon for ikke å starte konsekvensutredning, prøveboring, men de vil vurdere dette i en forvaltningsplan i 2010. Da kan vi legge til minst 20 år før vi kan komme i gang. Er dette en god distriktspolitikk? Man skulle tro at kunnskapsgrunnlaget er godt belyst i de involverte miljøene i Norge. Man behøver kanskje ikke å finne opp kruttet to ganger! Sist uke var jeg så heldig å få besøke Melkøya utenfor Hammerfest, og jeg fikk se de positive ringvirkningene og ikke minst den optimismen som rådde der. Den optimismen kan man ikke si rår i Nordland på grunn av Regjeringens vilje, eller Regjeringens manglende sådan, til å begynne prøveboring eller konsekvensutredning på Nordland VI og VII i denne perioden. Befolkningen i Nordland trenger å få tilbake optimismen, slik at de som er flyttet fra Nord-Norge, kan ønske å flytte tilbake igjen til landsdelen. De nordnorske kvinner og menn ser positivt på en prøveboring. Befolkningen ønsker olje- og gasseventyret velkommen. Den eneste som ikke gjør det, det er Regjeringen.