Det er en veldig viktig sak som i dag blir behandlet her i salen, for egentlig er diskusjonen den tradisjonelle, mellom dem som tror på markedskreftene, og dem som har behov for at politikere er noe mer enn det Fremskrittspartiet kalte «selgere» tidligere her i salen. Jeg er overrasket over at et parti som er stiftet for nedsettelse av skatter, og som er imot offentlige reguleringer, er med på de forslagene som ligger i dagens innstilling, og jeg har lyst til å begrunne det lite grann. Det er særdeles viktig for samfunnet, for media og for politikerne at vi har en presse som er fri, som skriver fritt, og som også er aktivt kritisk i forhold til makten. Det er viktig internasjonalt, nasjonalt og lokalt. Jeg har ikke registrert at noen fra den borgerlige siden f.eks. har stilt spørsmål ved at vi på Sørlandet i hovedsak har én avis som er markedsledende, der redaktøren kåres til «Sørlandets mektigste mann» og stort sett skriver akkurat det han vil. Journalistene møter opp på det som har interesse for avisen, og ut fra det bestemmer avisen mye av dagsordenen politisk på Sørlandet. Jeg tror f.eks. at Fædrelandsvennen er i ferd med å få gjennomslag for at fylkespolitikere ikke har noen virkning, og at stortingspolitikere fra Agder egentlig bare er noen latsabber som ikke gidder å gjøre noe. Derfor er det viktig å ha flere modeller, nasjonalt, regionalt og lokalt, der en gir mulighet for at det kan starte nye medier. Og heller ikke i den situasjonen er det slik at å gi skatteletter til dem som allerede er etablert, vil føre til at det vil blomstre nye aviser. Da er det slik at det er verktøykassen og de virkemidlene som er målrettede, som vil føre til at vi får det, og det håper jeg at Regjeringen vil legge vekt på i sitt videre arbeid.