Eg vil først gi honnør til representanten Olemic Thommessen for å setje denne saka på dagsordenen. Familie- og kulturkomiteen har vore på besøk i Stavanger og sett det imponerande arbeidet som ein har sett i gang der. Eg trur det er svært viktig at vi har nasjonale debattar om denne saka og har merksemd rundt ho, for dette er ei sak som gjeld mykje meir enn Stavanger-regionen. Vi må også sterkt få det forplanta at det at Stavanger har fått moglegheita til å bli europeisk kulturhovudstad i 2008, er ei nasjonal sak. Strategane som har stått bak europeisk kulturbysatsing, har hatt ambisiøse mål. Det har vi fått sett, og det har vi fått høyrt. Det handlar om å gjere Stavanger-regionen til ein av dei leiande i ei verd der kultur og kompetanse er viktigare konkurransefortrinn enn nokon gong før. Så vil enkelte tenkje: Er ikkje dette først og fremst ei regional, lokal sak? Men som statsråden også var inne på i sitt innlegg, er det eit omfattande samarbeid Stavanger-regionen har lagt opp til med mange byar i Noreg, ulike plassar. Når Stavanger2008 blir marknadsført, vil det også gi synergieffekt nasjonalt når det gjeld turisme og når det gjeld reiseliv. Å selje til andre land det som no skjer med Stavanger2008, er med på å proklamere og reklamere for Noreg. Derfor er det viktig at ein ser på dette som eit viktig nasjonalt prosjekt. På heimesida til Stavanger2008 blir barn og unge utfordra til å gi sine innspel til kva som skal skje i kulturhovudstadsåret. Dei har oppretta Ung idébank, der barn og unge kan få vise at dei har eit engasjement for Stavanger-regionen som europeisk kulturhovudstad. Samtidig viser det at arrangørane tek ei viktig målgruppe på alvor, og det er både prisverdig og klokt. Det er utvikla mykje kontakt og mykje samhandling mellom ulike delar av kulturlivet, bedrifter og næringsverksemd i Noreg. Dette ser ein er viktig også for at Stavanger2008 skal greie å oppfylle sine målsetjingar for kulturbyåret. Vi må leggje til rette for ei sektorovergripande samhandling mellom dei to felta kultur og næring I samband med handsaminga av stortingsmeldinga om kultur og næring la derfor Kristeleg Folkeparti inn eit forslag som alle partia slutta seg til, der ein bad Regjeringa leggje fram ein heilskapleg sektorovergripande handlingsplan, der innovasjonspolitiske verkemiddelapparat blir kopla aktivt inn for å sikre ei betre utnytting av det potensialet som ligg i skjeringsfeltet mellom kultur og næring. At Stavanger snart blir europeisk kulturby, er eit flott høve for Regjeringa til å setje i fokus kultur og næring, gjennom å følgje opp Stortinget sitt vedtak om ein heilskapleg sektorovergripande handlingsplan. Det er gledeleg å konstatere at mange, ikkje minst lokalt, no er svært opptekne av ei tettare tilnærming mellom kultur og næring. Eit eksempel på ei spennande satsing i denne samanhengen er Tau Scene i Stavanger, som blei gjenopna 29. april i fjor. Tau Scene er ein fleksibelt spelestad for scenekunst og ein ny type formidlingsarena for kunst. Tau Scene er eit godt eksempel på kva som kan skje når kulturlivet og næringslivet sin kompetanse møtest. Vi bur i eit samfunn som i større grad treng kulturbaserte næringar, og desse næringane har i løpet av dei seinare åra fått meir og meir plass i næringslivet. Men også dei andre delane av næringslivet etterspør verdiar som ein finn innanfor kulturlivet, slik som kreativitet, idérikdom og omstillingsevne. Eg håpar at Regjeringa vil følgje opp arbeidet med å bidra til å gjere Stavanger2008 til eit nasjonalt kulturlyft. Det inneber at det statlege bidraget må bli som venta, slik at prosjektet kan gjennomførast som planlagt. Ut frå dei signala vi har fått i debatten i dag, er det grunn til å tru at det går. Det er veldig flott, og eg trur at mange vil få glede av det som skjer, og av å få kunnskap rundt prosjektet Stavanger2008.