Hovedutfordringene i denne saken er å balansere de ulike og svært mange interessene som finnes, og det synes jeg forvaltningsplanen gjør på en svært god måte. Det er faktisk slik at framtiden vår formes av de veivalg vi gjør i dag. Spesielt gjelder dette kanskje hensynet til den totale miljøforvaltningen og hensynet til den totale og samlede verdiskapingen. Min tro er knyttet opp mot at alt er mulig, bare man legger det riktige tidsperspektivet til grunn. Balansen som framkommer i planen, er nettopp en stadfestelse av at alt er mulig, men det er lagt inn nødvendige og riktige tidsvurderinger. Når det gjelder den kritikken som er kommet fram i debatten om innhenting av kunnskap, har jeg lyst til å erkjenne at det skal både mot og klokskap til for å erkjenne at man trenger mer kunnskap. Dessverre mangler noen i denne salen det motet. Det er en god balanse mellom hvilke områder som åpnes for olje- og gassvirksomhet, og hvilke områder man velger å vente noe med. Jeg skjønner at noen ønsker å gå direkte inn i de såkalte attraktive områdene utenfor Nordland og Troms. Men det er helt nødvendig å balansere dette opp mot tid og kunnskap. Attraktive områder forsvinner jo ikke. De ligger der og er rede til utvikling i vår nære framtid. Etter uttalelser fra kanskje spesielt Høyre i debatten i dag skulle en tro at forvaltningsplanen la opp til å fjerne enkelte av områdene fra kartet, og på en måte fjerne dem for evig og alltid. Men det er jo ikke tilfellet. Det er ifølge Oljedirektoratets anslag fremdeles 26 pst. av de totale ressursene på norsk sokkel som er uoppdaget. Dette gir oss et bilde på våre muligheter, på våre tidsperspektiver og ikke minst på hva disse vil kunne bidra med i forhold til framtidig verdiskaping og sysselsetting. Med tanke på verdiskaping og sysselsetting synes jeg det er verdt å nevne at jeg, og nok flere med meg, har klare forventninger til at de som nå skal delta i utviklingen av våre nordlige havområder, tar den landbaserte sysselsettingen på alvor. Det har vært og er slik at norsk sokkel gir betydelig aktivitet i det landfaste næringsliv, og spesielt kanskje nå i leverandørindustrien. Men denne aktiviteten kan bli høyere, og det er der fokuset må rettes. Jeg vil tillate meg å legge til at olje- og gassindustriens deltakelse i utviklingen av den landbaserte industrien og næringslivet må være stor, og kanskje enda større enn i dag. Dette er etter mitt skjønn et av mange viktige områder og elementer som planen tar opp i seg, og som den gir godt uttrykk for.