Fremskrittspartiet deler interpellantens bekymring for at den nye regjeringen ikke vil ha sin hovedfokusering på næringslivet og på verdiskapingen i sitt arbeid. Men Regjeringen bør nok få noe tid før dommen over den feilslåtte politikken kan avsies. Det man imidlertid på dette tidspunktet kan gjøre, er å etterspørre handling fra Regjeringen. Når vil Regjeringen fremme saker for Stortinget som bidrar til vekst og utvikling i næringslivet? Når vil den fremme saker som bidrar til en kraftig reduksjon i skjemaveldet? Og når vil vi få saker som gir en ny optimisme og innsatsvilje i næringslivet, og da spesielt i SMB-bedriftene? Regjeringen har spesielt varslet en aktiv næringspolitikk. Det var lite i statsrådens innlegg som skisserte hva denne aktive næringspolitikken skal bestå i. Det var der kritikken av den forrige regjeringen var. I næringskomiteen er det nå rimelig tørt når det gjelder saker, og av de sakene som er varslet fra Regjeringen, er det saker som vil begrense næringslivets interesser fremfor å styrke dem. Ny ervervslov og signaler om økt statlig eierskap er stikkord i denne sammenheng. Dersom man leser kapitlet om næringspolitikk i Soria Moria-erklæringen, ser man at det står mye bra der, og Fremskrittspartiet kan slutte seg til svært mye av det, men det krever handling, og det bør skje noe raskt. Stortinget bør settes i arbeid med saker som gjelder næringspolitikk, og det snarest. Hva mener Regjeringen f.eks. med begrepet «aktiv næringspolitikk» i konkrete forslag? Hva mener Regjeringen med at det skal opprettes et fond med en betydelig kapitalbase? Dette kan da umulig være saker som man må vente år og dag for å komme til Stortinget med. Det er også uklart om Regjeringen har hele sitt parlamentariske grunnlag bak seg når det gjelder næringspolitikken. Det kommer stadig en rekke uklare signaler fra en rekke frittgående stortingsrepresentanter i regjeringspartiene. Her kommer det signaler om økt offentlig styring av næringslivet, liten forståelse for at et høyt skatte- og avgiftsnivå kveler småbedriftene, og at andre ser seg tjent med å flytte til utlandet. Nestlederen i statsrådens parti har tatt til orde for å avvikle Oslo Børs. Det har også kommet forslag om å frata eiere makt ved å innføre arbeiderstyrte bedrifter. Næringslivet føler en utrygghet med den nye regjeringen. Vi som politikere må sikre klimaet for å drive næringsvirksomhet, og Stortinget og Regjeringen har et hovedansvar for å skape et slikt klima. Men det må handles, og det må handles på næringslivets premisser. Næringslivet og bedriftene, og især SMB-bedriftene, er selve grunnlaget for samfunnet og sikrer de trygge rammene vi har rundt vårt samfunn. Det er eierne og de ansatte i bedriftene som skal skape de verdier som vi andre skal leve av, og som vi som politikere skal fordele. Dette krever imidlertid en grunnleggende respekt for verdiskaping og for dem som arbeider og bruker sin livskraft i næringslivet. Det krever videre forutsigbarhet, et lavt skatte- og avgiftsnivå og et sterkt redusert skjemavelde – det er nok å nevne at 5 000 årsverk i bedriftene går med til innrapportering til det offentlige – en aktiv næringspolitikk, herunder en aktiv industripolitikk, og ikke signaler om økt offentlig styring og økte skatter. Tiden for de gode taler er simpelthen forbi. Det nytter ikke å kritisere den forrige regjeringen for at den ikke hadde verktøy i verktøykassen, når man selv ikke er i stand til å finne verktøykassen.