Det var nærmest for å rette en misforståelse. Min lille sammenligning med Danmark – i parentes – gikk ikke på de forhold som representanten Meltveit Kleppa pekte på, men på det bemerkelsesverdige faktum at velgerdeltagelsen er vesentlig høyere i Danmark enn i Norge. Det må jo bety at de danske velgere ikke opplever det slik at de har mistet sin mulige politiske innflytelse gjennom de 33 år som er gått siden Danmark ble medlem av EU. Til sist: Det er ett moment som bør være med når det gjelder diskusjonen om forholdet mellom storting og regjering. Parlamentarismen forutsetter som maktmekanisme at det til enhver tid finnes et potensielt regjeringsalternativ i Stortinget, altså at den til enhver tid sittende opposisjon er i stand til å komme opp med et troverdig alternativ. Hvis så ikke er tilfellet, hjelper ingen formelle mekanismer.