Overforbruket for 2004 på over 1 milliard kr kom som en stor overraskelse. Mest oppsiktsvekkende var det at det kom mest overraskende på forsvarsministeren og forsvarssjefen. Stortinget hadde så sent som i desember fått informasjon om at budsjettet ville gå i balanse. Forsvarets aktiviteter og investeringer hadde, Stortinget bekjent, vært i henhold til vedtatte rammer og betingelser. Slik viste det seg altså at det ikke var. Man kan derfor med rette spørre seg hvordan dette kunne oppstå. Konklusjoner ble raskt trukket fram: Det skyldtes overforbruk i Hæren og manglende kontroll i Forsvarets logistikkorganisasjon. Forsvarssjefen stilte sin stilling til disposisjon, slik enhver leder ville gjort, etter de framkomne omstendigheter. Nå ble det ikke slik at forsvarssjefen sluttet, i stedet ble to litt lenger ned i systemet sparket, nemlig generalinspektøren for Hæren og sjefen for FLO. Dette ble gjort for å vise handlekraft, men den som faktisk viste handlekraft, var generalinspektøren for Hæren. Han nedsatte et uavhengig granskningsutvalg for å finne ut av hva som hadde gått galt i Hæren. Hans mål var å forebygge nye uheldige situasjoner og påpeke svakheter i systemet. Det han oppnådde med dette, var å få negativ tilbakemelding fra Forsvarets ledelse om at granskningsrapporten ikke var faglig og kvalitetsmessig god nok. Dette var, etter Fremskrittspartiets mening, beklagelig, for nettopp et slikt initiativ burde jo ha vært tatt av departementet selv. Men nå vet vi jo på Stortinget at det har skjedd mange forandringer i Forsvarsdepartementet i de senere år, og at de selv har fått et betydelig apparat for å ivareta kontroll med Forsvarets militære organisasjon. I forbindelse med integreringen i Forsvarsdepartementet ble det beskrevet endringer i departementet og dets oppgaver og ansvarsområder. Det ble fastlagt av departementet: «De strategiske funksjonene som forsvarssjefen har hatt ansvar for er nå samlet på ett sted, i departementet. Strategisk ledelse av Forsvaret handler om hvordan Forsvaret skal utvikles over tid for best mulig å kunne løse sine oppgaver på sikt, og hvordan Forsvaret skal brukes til enhver tid for best mulig å løse dagens oppgaver.» Videre: «Departementet er ansvarlig for overordnet styring og kontroll av underlagte etaters virksomhet.» Sett i forhold til de beskyldninger som er blitt tillagt den tidligere sjefen for Forsvarets logistikkorganisasjon og den tidligere generalinspektøren for Hæren, er det viktig å huske på at det er departementet som er ansvarlig for all virksomhet i Forsvaret. Dette understrekes også av departementet selv i en rekke sammenhenger. Departementsråden er departementets høyeste faste embetsmann og har som hovedoppgave å være rådgiver for forsvarsministeren og avlaste statsråden i arbeidet med å lede og samordne departementets arbeid. Forsvarssjefen har nå en dobbelthattet rolle, både som øverste fagmilitære rådgiver i departementet og som etatssjef for Forsvarets militære organisasjon. Det faktum at forsvarssjefen nå er integrert i departementet, endrer ikke departementsrådens funksjon. Sett i lys av dette og av de nevnte beskyldningene mot tidligere sjef for FLO og tidligere generalinspektør for Hæren er det viktig å fokusere på ansvarsforholdene i organisasjonen. Noen av departementets kjerneoppgaver er: plan, budsjettering og iverksetting på mellomlang og kort siktoverordnet styring av virksomheten i etatene i budsjettåretøvelsespolicy, planlegging og styring på strategisk nivåstrategisk ledelse og styring av IKT-områdetorganisasjonsutviklinginternrevisjon og controllerfunksjon I forbindelse med problematikken rundt hvem som hadde oversikt over hva når det gjaldt økonomien i Forsvaret, er det her interessant å merke seg: «Controllerenheten skal bidra til at Forsvaret når sine mål, gjennom å gi ledelsen støtte i Forsvarsdepartementets styring og kontroll med underlagte ledd. Videre er det en overordnet oppgave å vurdere om Forsvarets interne kontroll er hensiktsmessig, tilstrekkelig, effektiv og om den fungerer som forutsatt.» Som om ikke dette var nok til å plassere ansvaret for overforbruket hos departementet: «Avdeling for økonomi og styring har hovedansvaret for planlegging og utvikling av Forsvarets virksomhet, organisasjon og struktur innenfor den enkelte langtidsplanperiode. Videre skal avdelingen drive overordnet styring og kontroll av virksomheten i underlagte etater.Dette innebærer blant annet ansvar for å konkretisere planer og budsjetter på tiltaksnivå for hele langtidsperioden, utarbeide forslag til budsjettprofil, kostnadsanalyser for det kortere og lengre perspektiv, moderniserings- og effektiviseringstiltak innenfor hver enkelt planperiode, utarbeide de årlige budsjetter med tilhørende iverksettingsdokumenter, styre Forsvarets investeringsvirksomhet fra beslutning om anskaffelsen er fattet, samt overordet styringsansvar for materiell- og EBA-forvaltning.» Slik Fremskrittspartiet ser det, viser alt dette at det er departementets ansvar å se til at Forsvarets drift går i balanse. Videre er det forsvarsministerens oppgave å sørge for at Forsvarsdepartementet utfører sine controlleroppgaver. Fremskrittspartiet skulle gjerne sett at Forsvarets økonomiske situasjon var en helt annen enn hva den er i dag. Det som nå er viktig, er at Forsvaret får klare og langsiktige oppgaver og premisser, slik at vi unngår den type økonomisk situasjon vi er oppe i. Fremskrittspartiet mener det er viktig å se framover og å bidra til at Forsvaret får en viktigere plass i samfunnsdebatten. Fremskrittspartiet mener det er grunn til å frykte at de forklaringer som gis i meldingen, ikke gir det riktige bildet av den reelle situasjonen i Forsvaret. I et brev fra de parlamentariske lederne i Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Senterpartiet, Venstre og SV til statsministeren, datert 30. april i år, blir det spurt om når Regjeringen vil legge fram en sak for Stortinget om hvordan Regjeringen vil gjenvinne overordnet styring av økonomien i Forsvaret. Fremskrittspartiet mener at svaret fra statsministeren av 4. mai i år ikke på noen måte er tilfredsstillende. Og etter vår mening gir verken meldingen eller revidert nasjonalbudsjett en samlende og helhetlig gjennomgang av den kontrollen og styringen av økonomien i Forsvaret som Stortinget har bedt om. Vi merker oss, og finner det underlig, at departementet ikke legger særlig vekt på problemstillingene knyttet opp mot Golf-prosjektet, som er en medvirkende årsak til merforbruket i 2004. Jeg vil her understreke at Fremskrittspartiet var imot hele prosjektet fra starten av, og vi pekte den gang på at det allerede fantes regnskapssystemer i Forsvaret man med god grunn kunne bygge videre på. Etter vår mening er Golf-programmet nå ute av økonomisk styring, og vi merker oss departementets avgrensede beskrivelse av status for erfaringen med Golf LP 1. Vi mener derfor at slik situasjonen er nå, må Stortinget få god informasjon om alle planlagte faser av Golf-programmet samt en oversikt over alle kostnadene knyttet til programmet. Spørsmålet rundt det omstridte salget og eventuelt gjenkjøp av Lista flystasjon er med god grunn tatt opp som tema i denne saken. Når vi nå går inn i problematikken, må utgangspunktet etter Fremskrittspartiets mening være å finne et fornuftig formål med gjenkjøpet. Det kan konstateres at det hittil ikke har vært noen suksess rundt arbeidet med å finne private fornuftige formål med hensyn til næringsetablering og arbeidsplasser. På slutten av 1990- tallet ble det drevet et relativt stort asylmottak i forlegningen på flystasjonen, som det hevdes skal passe perfekt til et slikt formål. Når det nå også er et behov for lukkede mottak for asylsøkere som har fått endelig avslag på sin søknad, men som Regjeringen allikevel ikke vil sende ut, og asylsøkere som gjennom sin atferd bør plasseres på lukkede mottak, burde Lista flystasjon være perfekt for et slikt formål. Det kan også rent økonomisk være en fordel å benytte seg av en flystasjon med relativt stor kapasitet, slik at man slipper kostbare mellomtransporter via en annen flyplass. Fremskrittspartiet fremmer derfor et eget forslag om dette i innstillingen. Til slutt vil jeg ta opp forslagene nr. 2, 3 og 4, fra Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet, samt forslag nr. 5, fra Fremskrittspartiet.