Som en av forslagsstillerne i saken om Småbedrifts-Norge som nå skal debatteres, får det stå sin prøve at det kanskje er en liten risiko for at en trekker debatten litt ut en dag som i dag. Det er de lokale eierne, de lokale gründerne og den lokale velferdsskaper og sysselsetter vi snakker om. Uten å ta hensyn til disse og uten å dyrke dem fram vil mange samfunn forfalle. Temaet «småbedrifter» trengs det derfor å fokuseres på. Småbedrifts-Norge er etter min mening kjernen i vår velferd. Småbedriftene står for en stor del av verdiskapingen, omstillingsevnen og fleksibiliteten i det norske samfunn. Jeg ser av innstillingen at det skal komme en ny innovasjonsmelding innen utløpet av 2008. Jeg håper virkelig en der vil dekke småbedriftenes behov. Når det diskuteres – bl.a. i denne sal – alt fra rammebetingelser til lederlønninger, har debatten en tendens til å dreie seg om helt andre problemstillinger enn dem de ansatte i den vanlige småbedrift føler angår dem. Derfor burde småbedriftene settes på kartet gjennom en egen stortingsmelding – uavhengig av en innovasjonsmelding. Sannheten er at om Norge skal nå sine mange ambisjoner om å bli en kunnskapsdrevet nasjon – ved « å ta hele landet i bruk» og ved å få til livslang læring – må man nå småbedriftene med de tiltak som iverksettes. Omstillingene i Norge er kraftigere enn de fleste klarer å forholde seg til. 50 000 selskaper startes hvert år, og omtrent det samme antall selskaper forsvinner hvert år. Den gjennomsnittlige levetiden for mange av disse er kort. Blant de etablerte bedriftene har utskiftningene – vekst og fall i Bedrifts-Norge – en egen dynamikk. Produktutskiftningen i markedet er enorm – og danner selvfølgelig rammen for hele systemet. Den bedriften som ikke klarer å følge med, forsvinner, og markedet overtas av dem som skaper noe nytt og bedre. Denne dynamikken er noe av nerven i den velstanden og den veksten vårt samfunn opplever. «Alle» norske småsamfunn har på mange måter sitt «Union» fra tid til annen, og lokalmiljøet må ha en dynamikk for å takle det. Har det det, vil omstillingen ikke være slutten på noe godt, men snarere starten på noe bedre. Det er ytterst sjelden at denne dynamikken skaper de store overskriftene nasjonalt. Den setter alltid enkeltmennesker og – i visse tilfeller – enkelte småsamfunn på en prøve, men tilpasningen går sin gang. Når generelle rammebetingelser, formuesskatt, meldeplikter og pålegg – hva det nå er – diskuteres som enkeltsaker, domineres bildet ofte av noen markerte ytterligheter. Dette er ofte fjernt fra den virkeligheten mange småbedrifter lever i og forholder seg til, men de må leve med de vedtak som fattes. Stortinget bør derfor gripe muligheten og vie alt dette så mye oppmerksomhet at det ber om en egen stortingsmelding om Småbedrifts-Norge.