Jeg tar gjerne en veidebatt med Fremskrittspartiet på et senere tidspunkt, men i dag diskuterer vi faktisk noe annet. Man skal vokte seg vel for å bli høystemt og bruke store og ubegrunnede ord fra denne talerstol. Men kanskje er vi i dag i ferd med å legge en ørliten grunnstein for en viss nytenkning og nytilnærming i norsk samferdselspolitikk, med et stort flertall i denne sal. Det er ikke hverdagskost. Jeg sier dette i erkjennelsen av at vi i dag ikke fatter skjellsettende vedtak som får utløp i nye og radikale handlinger umiddelbart. Saksordføreren har på en utmerket måte redegjort for saken og for holdningen til et stort flertall i komiteen. Fra Høyres side vil jeg gi uttrykk for en betydelig tilfredshet, da vi konstaterer at forslagsstillernes visjon om en mer miljøvennlig, komfortabel og tidsbesparende reisemåte mellom og innen våre mest folkerike byer og regioner i Sør-Norge har god klangbunn i store deler av det politiske miljøet. Og med bakgrunn i vårt parlamentariske system er det med en viss anerkjennelse jeg fra opposisjonen vil takke statsråden for uttalt vilje og en forutsetning om at forslaget vi behandler i dag, vil bli fulgt opp i det videre arbeidet med høyhastighetsutredningen, som Jernbaneverket er i gang med etter initiativ fra departementet. Jeg har i dag hørt spørsmål om hvordan det kan ha seg at Høyre ber om utredning av jernbanesatsing nå. Jeg er stolt av å tilhøre et parti som ikke har dogmatiske og foreldede forestillinger basert på gammeldagse jernbaneløsninger som ikke tilfredsstiller dagens behov, men som derimot ser seg om etter nye og framtidsrettede løsninger som kan bety en ny hverdag for 3/4 av landets befolkning. Hvis utredningen om høyhastighetsbane i Sør-Norge, som altså nå omfatter Høyres initiativ, viser seg å være realistisk, vil det framstå som århundrets miljø-, produktivitets- og mobilitetsfremmende prosjekt. Etter at forslaget ble fremmet i vår, har mange kompetente miljøer tatt kontakt og kommet med solide innspill til forslaget. Høyre har derfor sammen med disse utarbeidet hva vi har kalt et visjonsprospekt, som går atskillig lenger enn forslaget og peker på konkrete løsninger og spennende muligheter. Tiden tillater ikke at jeg går i detalj her, men visjonsprospektet er presentert for komiteen og oversendt samferdselsministeren og Jernbaneverket, og er dessuten tilgjengelig på nett. Nye krav til mobilitet i arbeidskraft og næringsutøvelse medfører også økt reiseaktivitet. Komfort, tidsbruk, kostnader og miljøansvar kommer til å bli viktige parametere i framtiden. Vårt innspill understreker de enorme mulighetene som ligger i alternativ til flytransport med hensyn til akseptabel pendlertid i omlandet til de store arbeidsplasslokaliseringene rundt hele høyfartsringen. Som Hordaland-representant må jeg få peke på at nøkkelen til å realisere Vestlandet som en funksjonell region er å binde kysten sammen med et raskt og frekvent transportsystem, som opphever de begrensningene områdets topografi gir. Naturen gjør at Norges viktigste eksportregion, Vestlandet, er fragmentert med tyngdepunkt langs kysten. Fire av disse, Bergensområdet, Sunnhordland, Haugalandet og Stavanger-regionen, ca. 1 million mennesker, er i dag stort sett isolerte arbeidsmarkeder. Når eventuelt høyfartsringen er sluttet, og Bergensbanen og Sørlandsbanen bundet sammen, viser foreløpige studier at man kan reise fra alle steder til alle steder innenfor ringen med høy frekvens og med uslåelig reisetid, eksempelvis under 1 1/2 time mellom Bergen og Stavanger, mot i dag 2 1/2 til 3 timer med fly og 4 1/2 time med bil og ferje. Jeg tror at det er et bredt flertall i denne sal for å satse på miljøvennlige transportløsninger i konkurranse med sterkt forurensende flytrafikk. Og så er det jo atskillig mer komfortabelt. Vi må huske på at det er nettopp konkurransegrensesnittet mot flytrafikk som vil være grunnlaget for høyhastighetsringen. Politikk er det muliges kunst. Skal vi lykkes med nysatsing på høyhastighetsbane, tror jeg det er nødvendig med et solid politisk flertall, som er bærekraftig over tid. Det har vi i denne saken. I Høyre er vi opptatt av at vi i gode tider må investere for å sikre morgendagens velferd. Den sørnorske høyhastighetsringen kan vise seg å bli en slik investering.