Regjeringens forslag til budsjett for 2007 under Samferdselsdepartementet er historisk godt, og det er god grunn til å peke på at Regjeringens budsjettforslag representerer en offensiv og etterlengtet satsing på veinettet. Satsingen på jernbane innebærer også et historisk løft, slik statsråden selv har gjort rede for. Signalene om at man i årene som kommer, vil videreføre målene i Nasjonal transportplan samtidig som etterslepet dekkes inn, er veldig positive. De to innlandsfylkene, Hedmark og Oppland, har 16 pst. av veinettet, mens bevilgningene de senere år har utgjort om lag 4 pst. av veibudsjettet. I dette perspektivet er det verdt å merke seg at grenseovergangen rv. 2/61 ved Morokulien i Eidskog er nest mest trafikkert i landet, og den som øker aller mest. Bare i oktober i år viser foreløpige tall at økningen var på 30 pst. Tallene for tungtrafikk viser enda større vekst, ikke så rart kanskje ettersom Sverige eksporterer varer for over 77 milliarder kr til Norge hvert år. Dessuten øker grensehandelen, og antall norske gjestedøgn i Sverige når nye høyder. Prognosene viser at økningen vil fortsette. Rv. 2 er hovedpulsåren for tilvekstkorridoren Oslo–Karlstad–Stockholm, og sammen med Kongsvingerbanen er den et svært viktig fundament for utvikling av næringsliv og bosetting på begge sider av grensen. I de to nevnte innlandsfylkene har regionalt næringsliv, regionale myndigheter og befolkningen lagt til rette for flere tiltak som kan bidra til gjennomføring og framskynding av veiprosjektene og løsninger innenfor gods- og jernbanetrafikk. Derfor er det også store forventninger til statlige myndigheters bidrag og ikke minst gjennomføringsevne, slik det er nedfelt i Nasjonal transportplan. Utbyggingen av rv. 2 er nå godt i gang, og gjennomføring av smal firefelts vei så langt synes å være et effektivt prosjekt. 22 års planlegging krones med en ny og viktig vei. Jeg vil imidlertid understreke i denne sammenheng at det er viktig at dette prosjektet gis rammer for videreføring på hele strekningen, slik at dette arbeidet kan gjennomføres kontinuerlig. Noe annet ville være å sette distriktet i en svært så vanskelig klemme, og det ville slå negativt ut for hele Østlandet. Det er positivt at det foretas forsøk med breddeutvidelser, slik som f.eks. på rv. 3 gjennom Østerdalen. Jeg håper at slike forsøk kan utvides, og et godt og samfunnsmessig riktig prosjekt i så måte ville være rv. 21, en ofte glemt, men mye brukt riksvei.