Debatten i Stortinget om finanskomiteens Budsjett-innst. S. nr. 6 går vel ikke nødvendigvis alltid inn i historiebøkene som den debatten som er mest spenstig. Det er vel kanskje andre debatter som gjør det. Men det er faktisk ganske mye penger i omløp, og når vi nå diskuterer det, er det viktig for oss å fokusere på det som ligger i denne budsjettinnstillingen. Blant annet ligger noen av de virkelig store, tunge statlige etatene her, og det er snakk om store beløp, mange ansatte og store og viktige oppgaver. Det er ikke minst viktig at Stortinget fokuserer på hvordan folks skattepenger blir benyttet i dette byråkratiet som vi er satt til å styre over. Jeg konstaterer at alle med unntak av Fremskrittspartiet mener at det vil være veldig fornuftig bare å ansatte flere og flere i skatteetaten, for da vil man gjøre dette mer lønnsomt, man vil få inn mer og mer skattepenger. Jeg registrerer at noen, bl.a. representanten Holmås, kanskje har som utgangspunkt at de fleste i dette landet er svindlere og ikke vil betale sin skatt – ergo må vi ha stadig flere mennesker ansatt som skal passe på borgerne i Norge. Fremskrittspartiet tror det er stikk motsatt. Vi tror faktisk at de aller fleste mennesker i Norge er skikkelige og ærlige, og betaler den skatten som Stortinget til enhver tid vedtar at folk skal betale. Det er noe underlig det resonnementet at om man ansetter stadig flere i skatteetaten, så vil dette bli mer og mer lønnsomt. Da lurer jeg og Fremskrittspartiet på: Hvor mange ansatte bør man ha, og hvorfor foreslår man ikke enda større beløp bevilget til skatteetaten enn det flertallet faktisk gjør i dagens innstilling? Retorikken her burde nesten vært at hvis omtrent alle i Norge ble ansatt i skatteetaten, ville det bli voldsomt lønnsomt i dette landet. Flere har vært inne på at vi faktisk lever i en tid da mye er blitt enklere, bl.a. representanten Sponheim sa det og gav ros for det. Og det har jo blitt enklere. Vi lever nå i et samfunn hvor mer og mer foregår elektronisk, også når det gjelder skatteinnkreving. Vi konstaterer at Internett har kommet for å bli, og man får stadig nye og bedre løsninger. Det som er så underlig, er at mens en del bedrifter nettopp ved å ta i bruk ny teknologi, klarer å effektivisere, vil man fra flertallets side påstå at man ikke klarer å få til den samme effektiviseringen av offentlig sektor når man tar i bruk de samme teknologiske løsningene. Våre forslag er ikke fremmet for at flere skal jobbe svart og flere skal unndra skatt. Det går rett og slett på at når vi lever i en tid da man burde ha mulighet for å implementere enklere løsninger, gjøre ting enklere, så burde man også kunne klare seg med noen færre ansatte. Jeg konstaterer også at man i år skal gjennomføre en storstilt omorganisering av skatteetaten. Jeg trodde at noe av utgangspunktet for denne omorganiseringen nettopp var at man også skulle effektivisere etatens arbeid. Da burde man fokusere på at man kanskje kunne klart seg med færre årsverk. Men i svar på spørsmål fra Fremskrittspartiet har finansministeren sagt at målet her ikke er besparelser, men å gjøre ting på en annen måte. I så måte har Fremskrittspartiet i innstillingen lagt fram et par forslag. Vi er litt bekymret for deler av den omorganiseringen som skal skje i skatteetaten. La meg si det slik: Veldig mye som nå skal gjøres om i skatteetatens organisering, er positivt. Våre forslag er altså ment som kreative, fornuftige innspill på noen få områder, hvor vi kanskje tror det er lurt å tenke seg om en gang til. Det ene gjelder bl.a. klagesystemet, som representanten Tybring-Gjedde har vært inne på her tidligere i dag. Når man nå fjerner flere ledd ved denne muligheten folk flest har for å kunne klage på skatten, er vi bekymret for at vi nå får et samfunn der det kun er de som har størst ressurser, og som til syvende og sist eventuelt går til rettssak mot staten, som har mulighet til å vinne fram. Så vi er altså bekymret. Det er ikke nødvendigvis ment som noen stor kritikk av systemet, men ment som en henstilling til Regjeringen om at man kanskje burde se på om dette vil fungere slik som man faktisk tror. Fremskrittspartiet tror dessverre at vi kan få en negativ utvikling der. Da håper jeg i hvert fall at det ikke går prestisje i det, men at man, hvis man ser at det kan være noe som truer folks rettssikkerhet i klagesystemet, om ikke annet kan komme tilbake til det på et senere tidspunkt. Men jeg konstaterer at vårt forslag ikke har fått tilslutning fra noen andre partier. Jeg viser også til at Fremskrittspartiet har påpekt muligheten for – men ikke som noen endelig konklusjon – at innkreving av merverdiavgift blir lagt til de kommunale skatteoppkreverne. Som vi skriver, og som også er sagt fra flere faglige hold, vil det være en besparelse i forhold til de budsjettene vi nå diskuterer. Når de kommunale skatteoppkreverne allerede i dag har fem av seks skattearter å kreve inn, vil den merutgiften som i så fall vil bli på de kommunale skatteoppkreverne, være liten sett i forhold til den enorme besparelsen man kan få i andre deler av systemet. Nettopp det at vi har påpekt ett område å effektivere, henger sammen med vårt forslag om å kutte i en del byråkrati, kutte en del administrative stillinger i bl.a. skatteetaten. Og så henger selvfølgelig alle våre forslag i Budsjett-innst. S. nr. 6 helt sammen med vårt helhetlige alternative statsbudsjett. Når vi ønsker å kreve inn færre skatter, ønsker å kreve inn færre avgifter, ønsker å gjøre systemet enklere i forhold til tollsatser, bør det også henge sammen med at man da faktisk trenger færre folk til å håndtere disse innkrevingene.