Jeg skjønner godt at saksordføreren trår vannet som best han kan, og padler i høyt tempo. Problemet er bare at når avstanden til hva man sa og gjorde for meget kort tid siden, nemlig for litt over et år siden, blir så stor i denne saken, blir det ganske påfallende. Saksordføreren gjør nå et betydelig forsøk på å forsvare ordet «forsvarlig», og hvorfor det plutselig har kommet inn i saken. Da viser jeg til merknadene fra flertallet, for de føler seg tydeligvis ikke helt trygge på at dette begrepet «forsvarlig» er så veldig bra som de nå later som. I merknadene står det: «Flertallet støtter Regjeringens forslag om at det lovfestes et krav om at arbeidstakers framgangsmåte ved varsling skal være forsvarlig,» – og så står det videre – «men vil samtidig understreke at en lovfesting av begrepet(…) (…) Så kommer det en lang tirade med ulike forbehold knyttet til «forsvarlig». Man er åpenbart ikke så trygg på dette begrepet som man later som, men må utdype det og bortforklare og forklare hva man egentlig mener.