Det er grunn til å gi representanten Marianne Aasen Agdestein honnør for å ta opp dette alvorlige temaet i dagens interpellasjon. Det er alvorlig, som interpellanten sa, å forvalte andres penger, og det er grunn til å merke seg at vi dessverre har sett eksempler på at enkelte selskaper har opptrådt langt utover det etisk forsvarlige i måten de har håndtert andres penger og opptrådt overfor sine kunder på. Jeg mener det er viktig å understreke tre forhold, som også interpellanten var inne på: For det første må alle kostnader være kjent. Det må være full åpenhet om provisjon og kostnader. Det er viktig at det blir gitt et pålegg om en slik åpenhet, slik man også har i andre sammenhenger i finansmarkedet, og, som statsråden også pekte på, det er viktig at man både har kunnskap om kostnadene og om hvilken risiko man pådrar seg, både i forhold til den investeringsrisiko man har, og den risiko man har hvis man trer ut av avtalen på et tidligere tidspunkt enn opprinnelig forutsatt. Det andre er det med å skille mellom rådgivning og salg. Jeg tror det er helt riktig, som både interpellanten og statsråden har vært inne på, at en kunde forholder seg til en rådgiver i mange sammenhenger som om det er en nøytral part som søker å ivareta kundens beste. Da blir det helt feil hvis den såkalte rådgiveren har eget salg til fordel for seg selv og/eller sin institusjon for øye. Derfor er det viktig å skille mellom disse funksjonene, og jeg synes det er en god idé, slik interpellanten har tatt til orde for, at her må det være et krav om å benytte tittelen selger og ikke rådgiver. Det tredje viktige momentet er spørsmålet om hvilken kunnskap selger har. Det vil her ofte være snakk om store penger som skal forvaltes – i alle fall store penger for den enkelte kunde – og det må skje på en betryggende måte, ved at den som kunden forholder seg til, må ha kunnskap om de forhold som han overfor kunden gir inntrykk av å ha kunnskap om. Derfor er det grunn til å tenke igjennom hvilke krav som skal stilles til selgers kompetanse for å opptre i dette markedet. Jeg merket meg at statsråden her har satt i gang et arbeid for å vurdere konsesjonskrav knyttet til virksomheten. I det forutsetter jeg også at man vurderer aktuelle kompetansekrav for dem som opptrer. Jeg vil gjerne be finansministeren om nettopp, som interpellanten sier, å utvikle et strengere lovverk og ikke minst utvikle strengere reaksjoner mot dem som opptrer uetisk. Jeg er tilfreds med at finansministeren varsler at hun følger dette opp, og at hun har satt i gang et viktig arbeid med det. La meg også, som flere har vært inne på, understreke at det er viktig og positivt at næringen selv har tatt tak i det, bl.a. gjennom årskonferansen i Finansnæringens Hovedorganisasjon og det engasjementet som FNHs leder, Gunn Wærsted, har hatt, og de klare signalene som hun har gitt overfor næringen. Jeg forutsetter at statsråden vil komme tilbake til Stortinget med disse spørsmålene på en egnet måte, og føler meg helt sikker på at interpellanten vil ha et våkent øye på all utvikling på området.