Et sterkt NSB i framtiden er en viktig strategi for å nå nasjonale målsettinger i samferdselspolitikken, om økt persontransport på jernbane og økt godstransport på jernbane. Fortsatt har jernbanen bare 4 pst. av persontransporten og 8–9 pst. av godstransporten. Det er for lite. Fra en betydelig nedgang i persontrafikkutviklingen i årene 2000–2003 ser vi nå en økning. NSB melder om økte passasjertall, og det er positivt. Rapporten «Utviklingen i persontrafikken på jernbanen», som NSB og Jernbaneverket har fått utarbeidet, forteller en god del om årsaken til den tilbakegangen vi hadde: punktlighetsproblemer, tre større jernbaneulykker og uheldige hendelser på jernbanen, innføring av nye billettsystemer, omlegging av billettsalget, økning i antall ekspressbusser og kvaliteten på andre reisetilbud som bil, buss og fly. Det sentrale her er at NSB kan gjøre mye selv for å forbedre tilbudet. Det har de også gjort, men fortsatt er det et forbedringspotensial. Jeg ser at rapporten nevner innføring av kort- og mellomdistansetog på Nordlandsbanen, altså sjutimersreisen mellom Trondheim og Bodø, som en negativ faktor. Det er fortsatt ikke gjort noe med dagtogtilbudet på Nordlandsbanen. NSB må ha rett togmateriell med god komfort på alle strekninger der de frakter passasjerer, enten det er langdistanse, mellom- eller kortdistanse, uavhengig av om det reiser mye eller lite folk med toget. Det handler om NSBs omdømme. Mitt inntrykk er at NSB er på rett vei, og at det gjøres en god jobb i selskapet. Også politiske beslutninger her i Stortinget påvirker utviklingen av NSB, ikke minst når det gjelder hvor mye som investeres i jernbanesporet, og hvordan andre transportområder prioriteres. Her mener vi i SV at det må investeres betydelig mer i infrastrukturen i årene som kom-mer, dersom vi skal makte å øke andelen av gods- og passasjertransport. Flere togselskaper er nå på tur inn i det norske jernbanemarkedet. Stortingsflertallet har besluttet å konkurranseutsette. I det perspektivet mener vi i SV at det er all grunn til å slutte opp om NSB og sikre at selskapet i framtiden er rustet til å møte konkurransen fra de store internasjonale aktørene som nå på flere transportområder er på vei inn i det norske markedet. Dette er selskaper som er dobbelt eller tre ganger så store som NSB, og som driver på alle transportområder – tog, buss, båt osv. Dette mener ikke flertallet her i salen. Fremskrittspartiet vil selge NSB. Samtidig vil de strippe selskapet, skille ut både godsdelen og bussdelen. Hva slags nasjonal samferdselsstrategi er det? Regjeringspartiene og Fremskrittspartiet er opptatt av å bygge ned NSB-konsernet. Det uttrykkes stor bekymring over at bussvirksomheten er blitt for stor, og de ber Regjeringen nøye vurdere størrelsen på NSBs bussvirksomhet. Her brukes det originale argumentet at bussvirksomheten kan undergrave NSBs satsing på jernbanedrift. Det er jo ren og skjær spekulasjon – og iallfall ikke hentet fra NSB-styrets og ledelsens strategier for virksomheten til selskapet. Det er en styrke for NSB at de har flere bein å stå på, og at de kan utvikle et kollektivtilbud der buss og tog kan supplere hverandre. Det gjøres jo i andre store selskaper i alle andre land. Hvorfor er det så galt å gjøre det i Norge? Det er også en riktig strategi – sett i lys av den kommende konkurransen – at NSB får betrakte Norden som sitt hjemmemarked for persontransport og Europa for godstransport. Her er vi i SV helt enig med Regjeringen. Skal man få flere til å reise med tog, må bl.a. stasjonene være tilgjengelige og publikumsvennlige. Det må være åpningstider som er tilpasset behovet, ingen stengte venterom og god publikumsinformasjon, og det må være åpne stasjoner på alle strekninger hvor det går tog, og hvor togene har stopp. Standarden på mange stasjoner er for dårlig. Togstasjonene må rustes opp. Vi etterlyser en avklaring av hvem som skal eie og ha ansvaret for jernbanestasjonene i framtiden. I begynnelsen av denne stortingsperioden ble det annonsert at togstasjonene skulle overføres til Jernbaneverket, og at Jernbaneverket skulle utvikle stasjonene til gode knutepunkter for kollektivtransport. Det har ikke skjedd, og vi forventer nå at statsråden tar initiativ til en rask avklaring av det framtidige ansvarsforholdet. Til slutt: Det er flertall for å innføre taxfree-salg på utenlandsstrekninger, slik det er på fly og ferger. Jeg vil bare bemerke at det var ment å skulle gjelde på alle utenlandsstrekninger, også der andre enn NSB står for togdriften. Jeg kunne tenke meg å be statsråden bekrefte at hun tolker det på samme måte.