Det er mange som har tatt følgende verb i sin munn, nemlig «å bruke» IPA. Det kan gjøres på forskjellige måter. Man kan tegne en IPA-kontrakt – det kan man gjøre – men man trenger ikke å putte penger inn i den hvert år. Det er helt frivillig. Man kan putte inn 1 000 kr hvis man vil, og man kan putte inn mye mer. Man kan fylle opp til maks beløp, og man kan bare ha en sovende IPA-avtale – begge deler er fullt mulig. Når man snakker om «å bruke» i denne sal, kan det å ikke skille på dette etter min mening skape misforståelser, fordi tallene viser at det spares i større grad og med større beløp desto større inntekt og formue man har. Det er det som har vært vårt poeng. Poenget vårt er ikke at det er mange mennesker som har helt normale inntekter, som også bruker denne spareformen, men at de bruker den i mye mindre grad, og at det er de velstående som bruker den mest. Det betyr at det er de rikeste som har fått den største delen av skattelettelsen, og de med lavest inntekt har ikke fått så stor del av skattelettelsen, tilsvarende skjerpelsen. 4 pst. av skatteskjerpelsen vil komme i de tre nederste inntektsdesilene, om det går an å si det slik, mens 60 pst. av skatteskjerpelsen vil komme i de to øverste inntektsdesilene, når man deler hele befolkningen inn i ti desiler.