La meg først få takke for fleksibiliteten. Jeg reiser i morgen tidlig til Arktisk råd ved Karahavets bredd. Da vil vi få anledning til å drive videre noen av de spørsmålene vi har vært inne på her i dag. Jeg vil bruke anledningen til bare å understreke at en samlet regjering – flere statsråder, for vi har ulike ansvarsområder – har satt nordområdene på dagsordenen i det nordiske samarbeidet. Det tror jeg vi har lyktes med. Våre felles utfordringer og muligheter i Arktis inngår i dag som en integrert del i samarbeidet mellom de nordiske landene på en lang rekke områder. Jeg vil også trekke fram det samarbeidet vi har mellom regjeringer og parlamentarikere på dette området. Parlamentarikersamarbeidet i Arktis har bidratt til å bringe sentrale spørsmål høyere opp på den politiske dagsordenen. Jeg har merket meg anbefalingene fra parlamentarikerkonferansen i Kiruna 2.–4. august i år. Innspillene fra de arktiske parlamentarikerne sammenfaller med Regjeringens prioriteringer i nordområdepolitikken og bygger godt opp under dem. Norge skal i morgen overta formannskapet i Arktisk råd etter Russland. Dette formannskapet etterfølges av Danmark og Sverige, slik at det blir seks år med sammenhengende nordisk formannskap innen den arktiske strukturen. Dette er et godt utgangspunkt. Vi har forsøkt å samarbeide om hovedprioriteringene for denne seksårsperioden. Ett av elementene består i å ha et felles nordisk sekretariat i Tromsø som skal støtte det landet som har formannskapet. Det er et viktig skritt som vil gi Arktisk råd en fastere struktur, og bedre muligheter til å følge opp saker mellom ministermøtene. Regjeringens mål er at vi bør ha et permanent sekretariat. Det tror jeg er et viktig tiltak, parallelt med at det er viktig for oss å fornye strukturen i det arktiske samarbeidet, som nå kan bli unødig byråkratisk. Vi har tre hovedprioriteringer for formannskapet i Arktisk råd: helhetlig ressursforvaltningklimaendringereffektiv organisering av rådet Dette er prioriteringer som man vil kjenne igjen fra den nordiske dagsordenen. Mulighetene og utfordringene i Arktis har det til felles at de er grenseoverskridende. Vi vil derfor arbeide for at de arktiske landene legger prinsippene for helhetlig og økosystembasert forvaltning til grunn for sine aktiviteter i nord. Vår oppgave er å bidra til verdiskaping og økonomisk vekst som ikke undergraver naturens bæreevne. Den norske forvaltningsplanen for Barentshavet vil være det faglige utgangspunktet for dette arbeidet. Jeg mener at dette igjen illustrer at forvaltningsplanen er god å ha med seg som et verktøy inn på en ny internasjonal arena. Klimaendringer blir som sagt en hovedsak for det norske formannskapet. Arktisk råd har skaffet til veie grundige felles kunnskaper om klimaendringer, særlig gjennom Arctic Climate Impact Assessment, en studie fra 2004. Det er fortsatt flere kunnskapshull som må fylles, og vi må lære oss hvordan vi best kan tilpasse oss effektene av klimaendringene. Vi har startet et prosjekt som skal skaffe mer kunnskap om lokale virkninger av endringene, og den internasjonale oppfølgingen av ACIA – denne studien i Arktisk råd – har gått langsommere enn vi hadde håpet. Derfor vil vi arbeide for å få framgang i dette arbeidet under det norske formannskapet. Sist, men ikke minst, vil vi arbeide for mer langsiktighet i det arktiske samarbeidet. Vi skal bidra til at Arktisk råd blir en mer effektiv organisasjon, og det tette nordiske samarbeidet er en svært lovende begynnelse. Men la meg nevne at når det gjelder klimaendringene, står vi overfor en utfordring som heter USA, som ikke ønsker ambisiøse formuleringer på dette området. Vi står i tillegg overfor en utfordring som heter Russland, som henger etter. Og nå har vi fått en ny utfordring som heter Canada, der en ny regjering også er veldig varsom med formuleringene på dette området. Det betyr ikke at vi skal gi opp, men det betyr at vi har en stor utfordring, og at vi iallfall må bruke det nordiske kortet for alt det er verdt. Regjeringen legger vekt på å leve opp til de forventninger Stortinget har til det norske formannskapet i Arktisk råd, og vi ønsker å fortsette den gode og konstruktive dialogen vi har med de arktiske parlamentarikerne. På Nordisk Råds sesjon i neste uke står nordområdene sentralt på agendaen. Der vil bl.a. klimaendringer og mulighet for arktisk forskningssamarbeid bli diskutert. Regjeringen vil arbeide for at det nordiske samarbeidet fortsetter å være en drivkraft når vi behandler utfordringer og muligheter i nordområdene. La meg til sist si: Når det gjelder grensestasjonen i Storskog, som statsråd Grande Røys var inne på, er det noe vi prioriterer meget sterkt. Vi har akkurat nå inngått en visumavtale med Russland som gjør at det blir enklere å få flerbruksvisum, særlig er det viktig for journalister, næringslivsfolk, folk som har mange ærend fram og tilbake. Det blir lettere for dem som har familie på begge sider av grensen. Det blir også rimeligere for flere grupper. Det er et lyspunkt når det gjelder kontakt over grensen i nord, et lyspunkt i en verden som ellers har den litt pessimistiske utsikten at veldig mye blir mer komplisert.