Det har vært en sterk økning i antall uføretrygdede over en årrekke, fra nærmere 250 000 personer i 1997 til over 315 000 personer i 2005. Det sier seg selv at dette er en enorm utfordring i arbeidet med å skape et mer inkluderende arbeidsliv, og det stiller krav til utprøving av nye virkemidler. Mange uføretrygdede gir uttrykk for at de ønsker en ny sjanse til å komme tilbake i arbeid. Vellykket reaktivisering vil kunne gi en stor samfunnsøkonomisk gevinst. Men enda viktigere: Det er sløsing med menneskelige ressurser når personer som slett ikke vil være trygdet, men som ønsker en jobb, ikke får anledning til det. Etter Høyres mening bør alle trygde- og stønadsordninger oppmuntre og hjelpe mennesker til å komme i arbeid, ikke minst fordi det betyr svært mye for den enkelte uføretrygdedes selvrespekt å få en ny sjanse til å gå fra passivitet til deltakelse, inkludering og aktivitet. Dette er bakgrunnen for at regjeringen Bondevik II introduserte en ny forsøksordning hvor uføretrygden benyttes som lønnstilskudd. Ved å vri utbetalingen av passive stønader mot å bruke aktive tiltak kan uføretrygden på nærmere vilkår inngå som et lønnssubsidium til arbeidsgivere som ansetter uføretrygdede som ønsker å prøve seg i arbeidslivet. Målet med ordningen er å få flere uføretrygdede tilbake i arbeidslivet. Den uføretrygdede får utbetalt normal lønn på linje med andre arbeidstakere i virksomheten. Tiltaket har en varighet på maksimalt fem år. Arbeidstakeren har i denne perioden en hvilende pensjonsrett, noe som innebærer at han eller hun kan få tilbake uføretrygden dersom arbeidsforsøket ikke lykkes. Og dette er viktig. Både partene i arbeidslivet og funksjonshemmedes brukerorganisasjoner har etterlyst en slik ordning. Gjennom ordningen senkes arbeidsgivernes terskel for å prøve ut den uføretrygdede i arbeid, samtidig som den uføretrygdede lettere kan prøve ut sin arbeidsevne. En økt tilbakevending fra uføretrygd til arbeid vil over tid redusere statens utgifter til uføretrygd. Forsøket ble iverksatt i 2005 i fylkene Hedmark, Rogaland, Sør-Trøndelag, Telemark og Troms. Jeg har registrert at statsråden nå slår fast at han vil se på dagens ordninger for reaktivisering til arbeidslivet, herunder en utvidelse av denne ordningen, i sammenheng med stortingsmeldingen om arbeid, velferd og inkludering, som skal legges frem høsten 2006. Det er bra. Det ligger vel kanskje litt i sakens natur at den som til enhver tid sitter i regjering og er ansvarlig statsråd, har mer lyst til å fremme forslagene selv enn å akseptere at det blir resultater som følge av forslag fremmet av opposisjonen. Det er i og for seg greit, men jeg synes at med de resultatene vi allerede har, og med de svakhetene vi ser ved ordningen, er det for passivt ikke allerede nå å rette opp det som kan gjøre den enda mye bedre. Det er et faktum at forsøksordningen med uførepensjon som lønnstilskudd har gitt en rekke personer en ny sjanse til å prøve seg på arbeidsmarkedet, og at dette betyr svært mye for den enkeltes livskvalitet og selvrespekt. Jeg ser ingen god grunn til at uføretrygdede i 14 av landets fylker skal nektes denne muligheten til deltakelse, inkludering og aktivitet. I media har det fremkommet at bare et fåtall personer foreløpig benytter seg av ordningen med uføretrygd som lønnstilskudd. Det gir imidlertid ikke grunnlag for å konkludere med at ordningen har vært mislykket. For det første er det bare vel et år siden ordningen ble innført, for det andre kommer det signaler om at ordningen i dag har begrensninger som gjør det umulig for store grupper av uføre å delta, selv om de er motivert for det. Lokale trygdekontorer rapporterer om eksempler på at uføre har ønsket å komme i arbeid med uføretrygd som lønnstilskudd, men de har falt utenfor ordningen fordi de har fått sin uføretrygd etter 1. januar 2004. Med dagens bestemmelser vil disse for alltid være utelukket fra ordningen. Derfor har Høyre i forslaget som behandles her i dag, tatt til orde for å vurdere om ordningen kan utvides til å omfatte også dem som har fått uføretrygd etter 1. januar 2004. Dagens begrensning innebærer f.eks. at ingen med midlertidig uførestønad kan delta i ordningen med lønnstilskudd. Dette er svært uheldig i en situasjon der, ifølge Aetat, kun 470 av vel 30 000 mottakere av midlertidig uførestønad pr. i dag går på arbeidsmarkedstiltak. Dette viser at kun et fåtall følges opp i tråd med Stortingets intensjon da ordningen med tidsbegrenset uførestønad ble innført. På denne bakgrunn må jeg si jeg er skuffet over at Regjeringen ikke er villig til å se på om ordningen med uføretrygd som lønnstilskudd kan utvides allerede i vår. En utvidelse av ordningen ville ha vært et svært positivt signal til de mange som har et sterkt ønske om å prøve seg i arbeid og aktivitet, og det er synd at Regjeringen ikke ønsker å gi et slikt signal nå.