Som kjent er det Evangeliesenteret som står bak driften av Hopen videregående skole. Evangeliesenteret er vel kjent for de fleste. Det har i mange år vært den største private aktøren i rusomsorgen i Norge, og filosofien om omsorg for enkeltmennesket og trygge rammer preger også Hopen, på samme måte som den preger andre evangeliesenter. Tilbudet på Hopen evangeliesenter er spesielt tilrettelagt for skolehverdagen. Jeg er også veldig glad for å kunne si at det er fint at vi har fått et forslag om dette i Stortinget, og jeg er også glad for den samling som det har avstedkommet i komiteen. Jeg har ikke tenkt å bruke så veldig mange ord på det utover det, men jeg tror at et senter som Evangeliesenteret fortjener å få stå litt i fokus, og jeg vil også gjerne at vi mener alvor når vi gir denne støtten til Hopen. Skolen har behov for å bygge ut undervisningsrom og spesialrom i tråd med offentlige forventninger til utdanningslokaler. Skolen har i dag etablert midlertidige ordninger for ivaretakelse av de mest prekære behovene ved skolen, i påvente av en endelig løsning i forhold til statlige myndigheter. Når regjeringspartiene også har gått inn på dette forslaget, og er enig i at Hopen og lignende skoler er i denne vanskelige situasjonen, håper jeg også at dette er et uttrykk for vilje til å følge opp når budsjettet kommer. Jeg har tillatt meg – også i komitesammenheng – å gi uttrykk for at det at man vil komme tilbake til spørsmålet, er en litt svak formulering. Det ligger ikke så veldig sterk forpliktelse i det, og jeg vil i hvert fall ha sagt fra denne talerstol at vi kommer til å følge opp dette, og være opptatt av at dette blir mer enn ord. Man kommer ikke så langt med honnørord og forståelse når man skal etablere lokaler, verken ved Hopen eller ved andre tilsvarende skoler. Det de trenger, er penger til å realisere disse byggene, og derfor håper jeg at statsråden også kan bekrefte her i dag at det vil komme midler til disse skolene allerede i høstens budsjett.