Denne saken har sin bakgrunn i et Dokument nr. 8-forslag fra seks stortingsrepresentanter fra Høyre. De har fremmet følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen utrede grunnlaget og mulighetene for å realisere en høyhastighetsring for jernbane i Sør-Norge, Den sørnorske høyhastighetsringen.» Transport- og kommunikasjonskomiteen har under behandlingen av saken gjennomført en høring, der trafikkplanlegger Jon Hamre, som har utarbeidet visjonsprospektet, fikk presentere dette. Forslaget bygger på en idé om å bygge høyhastighets jernbane som en ring over Sør-Norge: Oslo–Bergen–Stavanger–Oslo, med Telemarksbanen og Vestfoldbanen ut av Oslo til Bergensbanen i nord, Vestlandsbanen i vest, Sørlandsbanen i sør, til Telemarksbanen og Kongsberg, der ringen sluttes. Kostnadene er anslått til over 100 milliarder kr. Utrederen har utarbeidet et detaljert forslag som beskriver høyhastighetsringen, og hvorfor han mener denne banen bør vurderes. Men det er, som det går fram av notatet, foreløpig bare et visjonsprospekt. Norsk Bane, som har utredet og foreslått høyhastighetsbane over Haukeli, har som ledd i høringen sendt inn en skriftlig uttalelse til forslaget. De stiller seg positive til initiativet, men negative til forslaget, og framhever Haukelibanen som et godt alternativ. Regjeringen igangsatte våren 2006 en utredning av potensialet for høyhastighetsbaner i Norge som en del av oppfølgingsarbeidet med Nasjonal transportplan 2006–2015. Selve utredningsarbeidet gjennomføres av uavhengige konsulenter. Med utgangspunkt i de viktigste transportmarkedene skal de vurdere om det er marked for og realisme i å bygge ut strekninger for betydelig høyere hastighet enn dagens jernbane. I tillegg til de korridorene der det går jernbane i dag, i første rekke flymarkedet mellom de største byene i Sør-Norge, skal utrederne også vurdere andre markeder som kan være relevante, uavhengig av dagens planer eller strategier for utbygging av jernbanenettet. Utredningen er igangsatt fordi vi tror høyhastighetsbane kan være løsningen på enkelte av transportutfordringene i landet vårt, og spesielt mellom de store byene i Sør-Norge. Den omfattende persontrafikken med fly i Norge kan gi høyhastighetstoget et betydelig marked. Som eksempel fraktes 1,3 millioner flyreisende mellom Oslo og Bergen pr. år. I Europa vinner høyhastighetsbaner fram fordi det oppleves som en mer effektiv og komfortabel transportform enn fly. De norske klimagassutslippene øker, og transportsektoren står for om lag en firedel av utslippene. Dette er i hovedsak utslipp fra biler og fly, bare en mindre del kommer fra jernbanen. En jernbaneløsning vil derfor være et bidrag til å redusere Norges klimagassutslipp. I tillegg kan det også være et viktig bidrag til økt trafikksikkerhet, regional utvikling og et effektivt transportsystem. Regjeringen har i sin uttalelse til forslaget om høyhastighetsring påpekt at utredningsarbeidet som allerede er i gang, og forutsetningene for dette, legger et godt grunnlag for også å belyse potensialet og realismen i en sørnorsk høyhastighetsring. Dette har forslagsstillerne og en samlet komite, med unntak av Fremskrittspartiet, sagt seg fornøyd med. Fremskrittspartiet ønsker mer vei, og har fremmet egne forslag, som jeg regner med at de selv tar opp her. Det er gledelig at Høyre nå har sett fordelene med jernbane, og støtter en utredning av høyhastighetsbane. Det må likevel sies å være oppsiktsvekkende at Høyre fremmer et forslag om høyhastighetsjernbane nå, og ikke for vel ett år siden, da partiet selv var i regjering. Dette forslaget har det vært jobbet med så lenge at det kunne vært fremmet da Høyre hadde makt til å få det gjennomført. Men det gjorde de altså ikke. Isteden fremmer Høyre det når vi har en regjering som foreslår en historisk satsing på jernbane. I budsjettet for 2007 har for første gang en regjering foreslått full oppfølging av Nasjonal transportplan. Det betyr bl.a. videre utbygging av dobbeltsporet jernbane og mer til drift av jernbanen. I tillegg har Regjeringen altså tatt initiativ til en utredning av potensialet for høyhastighetsbaner. Tidspunktet Høyre har fremmet sitt forslag på, er kanskje derfor valgt i tillit til at det får en seriøs vurdering, og at høyhastighetsbane i Norge kanskje kan bli en realitet, med denne regjeringen? For hvis Høyre gjør alvor av å inngå samarbeid med Fremskrittspartiet framover, ser det svært mørkt ut i forhold til videre utbygging av jernbanen, og især utbygging av en framtidsrettet jernbane som høyhastighetsbaner. Prislappen for høyhastighetsringen er anslått til over 100 milliarder kr – en sum Høyre altså kan være villig til å prioritere på høyhastighetsringen, mens Fremskrittspartiet ikke vil gå inn for en utredning engang. Fremskrittspartiet har i innstillingen til Nasjonal transportplan tvert imot poengtert: «I konkurranse med jernbane har bilen overlegne konkurransefortrinn, det kan her nevnes hurtighet, fleksibilitet, og ikke minst, økonomi.» Apropos hurtighet skal høyhastighetsbaner ifølge EU gå i minimum 250 km/t. Men det er altså ifølge Fremskrittspartiet ikke noe i forhold til bilens overlegenhet på dette området. Flertallet ønsker å utrede potensialet for høyhastighetsbaner, og ser fram til Regjeringens utredning, som skal være ferdig våren 2007. Med dette anbefaler jeg komiteens tilråding: «Komiteen har ellers ingen merknader, viser til dokumentet og rår Stortinget til å gjøre slikt vedtak:Dokument nr. 8:94(2005-2006) (2005-2006)