Norsk økonomi går så det suser, og vi blir stadig minnet på at vi lever i det beste land i verden. Det mener jeg også innebærer forpliktelser til å yte større bistand til utvikling og til de fattige i verden. Dagens innstilling og forslag til vedtak om bevilgninger er et uttrykk for det. Det er ikke veldedighet – som også Dagfinn Høybråten var inne på – men det er snakk om rettferdighet. Jeg registrerer at lederne i Høyre og Fremskrittspartiet snakker sammen om å danne en opposisjonsfront, et alternativ til de rød-grønne. Går man under overflaten, ser man lite til grunnlaget for det. Det gjelder også dagens innstilling og merknader. Jeg har ikke noe spørsmål, men jeg vil uttrykke en glede. Jeg er glad for at Venstre står sammen med de rød-grønne og Kristelig Folkeparti om større bistand og økt målsetting i forhold til verdens fattige, mot alternativet, som er Høyre og Fremskrittspartiet, som vil kutte betraktelig i bistanden i forhold til det flertallet ønsker å gjøre i dag. Hvis Venstre er tilfreds med det, er jeg fornøyd.