Jeg skal ikke bruke anledningen til en EU-debatt, selv om det til enhver tid kan være hyggelig. Men både representanten Svein Roald Hansen og jeg er da dømt til en samforstand for at vi skal kunne regjere på grunnlag av EØS-avtalen, selv om vi hver for oss har svært ulike tanker om hva denne nasjonen burde ha valgt i sitt forhold til EU. Her er vi i felles bås. Det som jeg ønsket å understreke ved innledningsvis å ta en litt prinsipiell tilnærming til denne debatten, er at jeg ønsker ikke, og Senterpartiet ønsker ikke, å delta i å utvikle et samfunn, utvikle ordninger, hvor vi baserer oss på arbeidskraft fra andre land som en reserve vi skal fylle på med, og hvor vi skal utnytte det som et fortrinn at landene i Europa har svært ulike lønns- og levekårsforhold, som vil gjøre det gunstig å importere billig arbeidskraft til Norge. Når vi kommer tilbake til tjenestedirektivet, vil vi møte den problemstillingen til fulle. Vi møter heldigvis ikke den til fulle i denne saken. Jeg er meget tilfreds med at Regjeringen har vært så trygg på at vi skal ha tiltak på plass som sikrer likeverdige arbeids- og lønnsvilkår med norske arbeidstakere for dem som kommer til Norge og tar arbeid her, og at vi skal ha tiltak mot sosial dumping som gjør at vi har et system for også å avklare det som måtte skje. Jeg synes Regjeringen håndterer denne saken på en god måte, er glad for at vi viderefører overgangsordningene helt til vi får på plass trygge vilkår, og tror ikke at dette er et 14-dagersspørsmål. For her er det også snakk om å vite at systemer etterleves i den faktiske situasjon ute i arbeidslivet, og det er dessverre ikke grunn til å være imponert over den vilje enkelte har til å etterleve det regelverk som er etablert, så langt.