Vi vet fra internasjonale undersøkelser at norske skoler har lavere forventninger til hva elevene kan prestere enn skoler i andre land. Denne regjeringen har høye ambisjoner om hva elevene kan lære, og Kunnskapsløftet handler om å stille større krav til kunnskap. For noen dager siden kom Høyres tidligere statssekretær i Utdanningsdepartementet ut med en bok, der han skriver at den neste utdanningsministeren fra Høyre må gjøre som den forrige, nemlig sette kunnskapsskolen først, før – skriver han – full barnehagedekning, gratis skolebøker og nei til reklame i skolen. Vi ser ingen motsetning mellom barnehager til alle og kunnskap i skolen, tvert imot. Vi vet at full barnehagedekning gir alle barn en god skolestart. At Høyre nå trekker fram at full barnehagedekning står i noe slags motsetningsforhold og er negativt, vitner om at vi med en høyredominert regjering aldri hadde klart å nå ambisjonene om full barnehagedekning. Et annet sted i boken setter den samme statssekretæren opp en motsetning mellom satsing på gratis skolebøker og satsing på lese- og skriveferdigheter for voksne. Dette er en politikk med lave ambisjoner. Vi prioriterer både skolebøker og mer til lese- og skriveopplæring for voksne. I dette budsjettet bruker ikke Høyre penger på gratis skolebøker til alle. De kutter i bevilgningene til studieforbundene, som driver mye god lese- og skriveopplæring for voksne. De prioriterer ingen av delene. Det er ingen motsetning mellom gratis skolebøker og leseopplæring for voksne. Det er ingen motsetning mellom barnehager og kunnskap i skolen. Vi velger annerledes enn høyresiden. Vi setter skole og barnehage først, før skattelette. I kommunene ser vi nå at det er grunnlag for økt satsing på skolen. Bunnen ble nådd under den forrige regjeringen. Nå peker pilene oppover. Vi tar på alvor det høyere utdanningsinstitusjoner forteller oss, nemlig at de studentene som kommer, ikke har gode nok forkunnskaper fra videregående skole. Derfor satser vi her. I år er ikke økningen på universitets- og høyskolesektoren blant våre viktigste prioriterte oppgaver. Mens den forrige regjering mente at det ikke er noen sammenheng mellom pengene vi bruker på skolen, og de resultatene elevene oppnår, skal liksom 1 pst. i redusert inntekt nærmest ødelegge hele Kvalitetsreformen innenfor høyere utdanning. Det er en overdrivelse. I løpet av perioden vil vi øke bevilgningene til universitets- og høyskolesektoren. Vi hører her at når det gjelder Forskningsfondet, er det manglende vilje og åpenbart nytteløst å øke det med 10 milliarder kr, og 14 milliarder kr i fjor. Men under den forrige regjeringen økte man forskningsfondet med mye mindre: 3,2 milliarder kr i 2005 og 1 milliard kr i 2004. Hvorfor 10 milliarder kr er nytteløst, men 1 milliard kr er helt ok, det har jeg problemer med å forstå. Det å være mest raus det året du vet at du selv ikke skal betale, vitner ikke om et stort engasjement for forskning. Ekte engasjement viser man når man tar ansvar for økte forskningsbevilgninger, og det gjør denne regjeringen. Økt engasjement for forskning viser man også gjennom ikke å skape noen motsetning mellom barnehager og forskning, for vi har mye større ambisjoner i kunnskapspolitikken enn høyresiden.