Jeg takker for ulike innspill, og har lyst til å kommentere noen av dem. For å ta Fredriksen først: Det har overhodet ikke vært noen regjering i dette landet som jeg har hatt større forventninger til enn akkurat den vi har nå. Men det gjør også at jeg, som tilhører et parti som er med i den regjeringen, vil stille krav til den. Jeg må si at det lover ikke godt dersom Fredriksen ser for seg at den dagen hans parti skulle komme i regjering, skal den typen debatter inn i de lukkede rom, og så skal man avklare det på tomannshånd. Det tror jeg ikke er lurt. Er det noe vi skal invitere til, er det at også opposisjonen tar del i den typen problemstillinger vi står overfor. Da vil jeg komme inn på det som Inge Lønning sa – dette har også gitt Inge Lønning rikelig anledning til å være ironisk eller sarkastisk, men kanskje i mindre grad enn han har en tilbøyelighet til å være – man kunne selvfølgelig tenkt seg at dette hadde vært et tradisjonelt spørsmål i spørretimen. Men det ligger et ganske betydelig signal fra Lønning i det: Dette er ganske smått og ubetydelig, og derfor hadde man kanskje ikke trengt denne typen interpellasjon. Det er jeg grunnleggende uenig med Lønning i. Det sier kanskje også noe om hans tilholdssted i landet. I Nord-Norge er det faktisk sånn en rekke steder at man er helt prisgitt en luftambulansetjeneste som er forsvarlig bemannet med intensivsykepleier eller anestesisykepleier og annet tilgjengelig personell – nettopp i mangel av den typen sykehus som man har her, og som man kan nå om man går en kilometer hit eller dit. Og i det øyeblikk den typen tjenester ikke lenger er på plass, oppstår det usikkerhet. Det oppstår utrygghet. Hvis man ikke får den typen tjenester, er det for en del mennesker et argument for ikke å være bosatt i de delene av landet. Der hadde representanten fra Venstre helt rett. Sikrer man ikke den tryggheten, gjør det noe med folks opplevelse av det å bo i et relativt spredt bebygd område. Det gjør at vi skal ta det på alvor, og jeg vil sterkt betone at jeg opplever at statsråden tar det på alvor. Men man måles jo i forhold til det som så skjer. De fleste ordførere i Finnmark er fra Arbeiderpartiet. Man er opptatt av at man ser resultater, man er opptatt av at det skjer noe i Helse Nord, at det blir konkrete resultater i form av at responstiden går ned. Det er uholdbart, det som det ble beskrevet i et tilfelle fra Finnmark, at en pasient med bukarterier som holdt på å sprekke, havnet på sykehus etter tre timer – og gjennom operasjon klarte de akkurat å berge livet på vedkommende. Hadde det gått galt, hadde reaksjonene vært mye kraftigere. Det er den typen situasjoner vi må hindre oppstår i framtiden. Alle har et felles ansvar for å hindre at slikt oppstår. Denne beredskapen må primært styrkes utover det som er tilfellet i dag, og vi må se at den styrkes, sånn at vi kan kvittere ut denne saken. Og det er jeg rimelig trygg på at vi skal klare å gjøre.