Da jeg drev valgkamp, ble jeg mer og mer klar over at det absolutt var en mulighet for at vi kunne vinne valget. Derfor ble jeg mer og mer opptatt av å ta noen klare, jeg vil si, forbehold, i den forstand at jeg var veldig klar i flere debatter – jeg husker spesielt en gang i Tabloid hvor jeg understreket alt det vi ikke kom til å greie å gjøre i løpet av ett år, to år og i hvert fall ikke i løpet av et halvt år, faktisk ikke i løpet av en hel stortingsperiode. Så jeg garanterte ikke, og jeg understreket faktisk at det kom til å være problemer på mange viktige samfunnsområder også i 2009, selv om vi vant. Men det jeg lovet, var at vi skulle få en annen kurs, og at vi skulle bruke pengene på andre ting enn det den forrige regjeringen gjorde. Det viktigste i den forbindelse var altså at vi ville avlyse skattelettelsene og bruke de pengene på skole og eldreomsorg. Det løftet har vi holdt. Det er en helt annen kurs, det er en helt annen retning, og det er massevis av Kristelig Folkeparti-ordførere som er veldig glad for at Arbeiderpartiet sitter i regjering sammen med Senterpartiet og SV, istedenfor at Kristelig Folkeparti sitter der sammen med Høyre og fortsetter å bruke penger på lavere skatt istedenfor å gi mer penger til skole og eldreomsorg i kommunene. Så vi holdt(presidenten klubber) det løftet vi gav, nemlig å endre kursen. Den er endret, men vi er ikke i mål. (presidenten klubber)