Først vil jeg gi honnør til Hans Frode Kielland Asmyhr for at han tar opp et så viktig tema for landet. Det er betimelig og fortjenstfullt. Jeg skal ikke gå inn i noen slags replikker til andre som har kommet opp med ting som viser uenighet innen dette feltet. Jeg har bare lyst til å minne statsråden om at selv om det er gledelig at nåværende regjering plusser på budsjettet på denne sektoren, skal det ikke underslås at i forrige regjeringsperiode ble bevilgningene over statsbudsjettet tredoblet, fra vel 300 mill. kr til vel 1 milliard kr, til denne sektoren. Det skjer stadig skritt fremover her, selv om vi har litt ulike vinklinger. Min partifelle, representanten Elisabeth Røbekk Nørve, redegjorde i sitt innlegg for arbeidet i Høyres skipsfartsutvalg og de forslagene vi har fremmet på det grunnlaget, så vel om rederiskatten i budsjettet og gjennom et Dokument nr. 8-forslag fremmet i går, om områdebegrensningene i NIS. Målet må ikke bare være at vi henger med, men at vi fortsatt er en ledende maritim nasjon med styrke i hele klyngen. Til det trengs det virkemidler. Det er bred enighet her om at det viktigste virkemiddelet vel er økonomiske rammebetingelser som er konkurransedyktige – stikkordet er EU-betingelsene og skatteforhold. Jeg håper jo at Regjeringen også kommer til, på linje med flere av oss andre, at det er mindretallets forslag i Rederiskattutvalget som bør legges til grunn. For det andre må vi fortsatt være ledende på å bygge maritim kompetanse – til selve skipsfarten, men også til overrisling over hele clusteren. Og hvordan får vi det til? Jo, først og fremst må rekruttering sikres. Det ser ut til å være det store problemet – ikke at det ikke her er interessante jobber med betydelig videreutviklingsmulighet, men det er konkurranse om denne arbeidskraften som i våre hjemlige farvann gjør fiskeflåten, frakteflåten og offshoreflåten til konkurrenter om de samme sparsomme mannskapene og nye tilfang av ungdommer. Da gjelder det å ha gode vilkår i tillegg til interessante jobber. For landets samlede interesser blir det viktig å bruke ny norsk arbeidskraft til det som er viktigst. I denne sammenheng må noen gå til fiskeriene og noen, kanskje særlig de utdannede mannskapene, til flåten forøvrig. I dag er det krav om at fartøy som går mellom norske havner og opererer mellom norsk havn og sokkelen, må være flagget i NOR eller i et utenlandsk register. NIS tillates ikke å operere i dette området. Det mener vi er et paradoks. Det har bl.a. ført til at i dag er ca. 2/3 av alt som går langs kysten, fraktet på utenlandsk kjøl og ikke på norsk kjøl. Forskjellen på NIS og NOR er at NOR krever norske arbeidsbetingelser for alle ansatte, mens NIS tillater at hjemlandets arbeidsbetingelser kan benyttes. Ved å tillate NIS-fartøy å operere i norske farvann, vil vi kunne oppleve økt innflagging til norske registre, og det vil kunne lette presset på fiskeflåten ved at norske offshorerederier får større rekrutteringsbase enn bare Norge. Høyres standpunkt om kompetansemodell for norske sjøfolk står fast, dvs. at vi ønsker en nettolønnsordning for maritimt utdannet mannskap i NIS og i NOR, og vi ønsker nettolønn for hele mannskapet i offshoreflåten, om de er flagget i NOR eller i NIS. Offshoreflåten er et moderne eventyr og et eksempel på at norsk maritim klynge er verdensledende teknologisk og kompetansemessig. Rederiet Eidesvik på Bømlo er et av eksemplene på nybrottsvirksomhet, også innen miljøbevisst teknologi, med overgang til først gassdrevne og nå forsøk med brenselscelledrevne offshorefartøy. Rederiets tidligere leder, nå avdøde Lauritz Eidesvik, som både hadde seilt som fisker og siden bygd opp sin egen flåte, oppsøkte meg høsten 1995, én uke før jeg overtok som ordfører i skipsfartsbyen Haugesund. Han forklarte hvor avgjørende det vil bli at næringen får rekruttert dyktige, interesserte og motiverte ungdommer. Så lente han seg over bordet, så kvast på meg og sa: «For det ska" du vita, Vallersnes, at me ska" ha dei som det lyse" or augene på.» Det har fulgt meg litt siden, og sagt meg noe om de holdningene som har vært med og ført nettopp den virksomheten, offshore, frem til å bli helt verdensledende. Høyres ulike forslag er et bidrag til å finne langsiktige og – jeg håper – tverrpolitiske ordninger som sikrer fortsatt norsk maritim virksomhet en ledende posisjon på alle hav, men hvor de hjemlige farvann alltid må være grunnlaget.