Representanten Sortevik har åpenbart rett i at dette Dokument nr. 8-forslaget er en omkamp om en sak som er avgjort i denne stortingsperioden. Men det er et par innslag i denne omkampen som er egnet til å forundre. På den ene siden har Arbeiderpartiet etter at friskoleloven ble vedtatt, lagt seg på den linje at man er tilhenger av den tidligere privatskoleloven, til forskjell fra den nye friskoleloven. Det er et helt nytt standpunkt fra Arbeiderpartiets side, for tidligere var man rabiat motstander av privatskoleloven. Men det er jo en ærlig sak å omvende seg. I privatskoleloven ble det imidlertid i forrige stortingsperiode gjort den endring at man presiserte at fylkeskommunene eller primærkommunene ikke skal ha avgjørende innflytelse, men rett til å uttale seg. Den endringen ble riktignok vedtatt mot Arbeiderpartiets stemmer, men derimot med Senterpartiets stemmer. Og da må jeg si at det forbauser meg virkelig at man nå går inn for et vedtak som vil tillegge fylkeskommunene absolutt vetorett, «avgjerande innverknad». Det må bety at Senterpartiet i dag har det stikk motsatte standpunkt av det partiet hadde i forrige stortingsperiode. Da må man undres om det er et ledd i Senterpartiets ideologiske hamskifte, og at det skyldes at man har flyttet fra den ene til den andre siden i norsk politikk, nemlig den som er tilhenger av mest mulig offentlig regulering og mest mulig offentlig styring av folks valg.