Jeg vil berømme forslagsstillerne for det forslaget de har fremmet. Det er et helt nødvendig forslag, og det er helt nødvendig at man i forhold til den situasjonen vi har vært igjennom i vinter, fokuserer på bedring av matsikkerheten. Vi har jo trodd at her i Norge har maten vår vært trygg. Vi har sågar trodd at maten har vært vesentlig tryggere enn den har vært i andre land. Det bildet har nok raknet en del nå. Bedring av matsikkerheten er helt avgjørende, for dersom vi som forbrukere og innbyggere mister tilliten til den maten vi kjøper, er vi ille ute å kjøre. Den minste tillitssvikt til matmarkedet vil fort gjøre at både landbruket, næringsmiddelindustrien og dagligvarehandelen får problemer. Vinterens hendelser har satt manglende matsikkerhet i fokus. Vi har hatt flere uheldige saker. Vi har hatt E. coli 103-saken, vi har hatt mange historier om skitne dyr, saker om dårlig hygiene og om dårlig matmerking. Dette viser at vi har behov for økt kontroll, tilsyn og betydelig økt fokus på disse problemstillingene. Regjeringen har i flere redegjørelser her i Stortinget og i debatter lovt at man skal ha et økt fokus på disse forholdene. Men jeg vil benytte anledningen til å stille spørsmålet: Hva konkret har skjedd etter disse sakene, bortsett fra at man har satt ned noen utvalg som skal evaluere den situasjonen man har vært igjennom? Det er påkrevet at man handler aktivt og kommer med konkrete tiltak overfor næringene, slik at slike situasjoner kan unngås. Informasjonen til forbrukerne er ikke god nok. Vi hadde en debatt her i Stortinget i går, hvor statsråden deltok, og hvor jeg mener at statsråden gikk veldig langt i å bekrefte at informasjonen til forbrukerne må bli bedre, fordi den ikke er god nok slik som den er på emballasjen i dag. Det er også et betydelig behov for økt fokus på dette med opprinnelsesmerking. Det er viktig nå når norsk mat får økt konkurranse fra utlandet, slik at det kan skape trygghet hos forbrukerne. Jeg vil utfordre statsråden på hvilke konkrete tiltak Regjeringen vil komme med når det gjelder matsikkerhet. Hun bør, nå når hun er her i Stortinget, kunne svare på hvilke konkrete tiltak Regjeringen har innført og planlegger å innføre i den nærmeste tid. Det er også nødvendig å stille seg spørsmålet om hvilke konkrete endringer som har skjedd fra Mattilsynets side etter de konkrete sakene som vi har vært vitne til. Spørsmålet er også om det har vært bedre og hyppigere kontroller. Det er positivt med eksterne granskinger. Nå skal vi altså ha en evaluering av disse situasjonene. Gilde har satt ned et utvalg som skal granske dem selv, og også Mattilsynet skal gjennomgås. Det er viktig at Stortinget får seg forelagt en sak fra Regjeringen når resultatet av disse granskingene er klare. Fremskrittspartiet har i sine merknader stilt spørsmål ved om fagansvaret for Mattilsynet er riktig, om det er en uheldig deling mellom Helsedepartementet og Landbruksdepartementet, om det er vanskelige ansvarsforhold, og hvem som har det reelle ansvaret. Er det mulig at det er blanding av næringshensyn og kontrollhensyn? I så fall vil det være uheldig. Det er forbrukernes interesser som er det viktige, og vi mener at departementet for forbrukersaker bør ha ansvaret for disse sakene. Jeg vil også vise til det forslaget som mindretallet har fremmet, og vil ta opp det.