I den saken vi diskuterer nå, foreligger det i realiteten ingen stor uenighet. Alle er enige om at det må legges best mulig til rette for at personer med nedsatt funksjonsevne skal kunne komme seg ut i arbeidslivet. Det foreslåtte tiltaket, en «Green Card»-ordning, ble, som arbeids- og inkluderingsministeren orienterte om i sitt svarbrev av 19. mai 2006, innført allerede høsten 2005. Dette garantibeviset går altså under navnet «Garanti for oppfølging». Jeg har merket meg at komiteen imøteser den varslede evalueringen av den omtalte garantiordningen som vil finne sted når ordningen har vært i kraft ett år, høsten 2006. Jeg tar også med meg de innspill som har kommet fra komiteen, nå sist fra representanten Sundsbø. Jeg har også merket meg at komiteen forutsetter at evalueringen tar for seg både innhold, regelverksutforming og spørsmålet om i hvilken grad ordningen er gjort tilstrekkelig kjent for brukerne. Det er korrekt slik komiteen har oppfattet det, at denne ordningen ikke gir nye rettigheter til hjelpemidler. Den gir derimot brukerne mulighet til å legge ved sine jobbsøknader en informasjon om at det finnes et støtteapparat som kan bistå med å løse praktiske problemer gjennom tilrettelegging av arbeidsplassen. Ordningen viser dermed arbeidsgiveren at en person med nedsatt funksjonsevne ikke trenger å bli en merbelastning for bedriften. Jeg har også merket meg at komiteen forventer at ordningen vil bli fulgt opp med konkrete og offensive informasjonstiltak overfor brukerne og brukerorganisasjonene. Dette vil arbeids- og inkluderingsministeren sørge for i samarbeid med Arbeids- og velferdsdirektoratet. Jeg viser her også til arbeids- og inkluderingsministerens svarbrev til Stortinget av 1. juni 2006. Komiteen ønsker å understreke betydningen av at alle virkemidler, økonomiske og tekniske, er avklart til jobbintervjuet, og at de utløses umiddelbart ved bekreftelse om ansettelse. Jeg vil i den forbindelse opplyse at behovet for tilrettelegging på arbeidsplassen for den enkelte bruker vil kunne variere fra arbeidsplass til arbeidsplass. «Garanti for oppfølging» vil ikke kunne avklare alt på forhånd. En del spørsmål vil måtte vente til man får foretatt en konkret arbeidsplassvurdering, som vil være aktuelt når brukeren har fått stillingen. Hensikten med ordningen «Garanti for oppfølging» er nettopp å forplikte etaten til rask bistand i tilrettelegging av arbeidsplasser og gi mulige arbeidsgivere informasjon om de tjenester som kan fås hos hjelpemiddelsentralen og den lokale ansvarspersonen. Jeg har også merket meg at komiteen forutsetter at arbeids- og inkluderingsministeren på egnet måte gir tilbakemelding om eventuelle omlegginger som følge av reforhandling av virkemidler i IA-avtalen våren 2006 og resultatene av evalueringen av garantiordningen høsten 2006. I den forbindelse kan jeg opplyse at Regjeringen ved arbeids- og inkluderingsministeren og fornyings- og administrasjonsministeren samt partene i arbeidslivet den 6. juni 2006 har undertegnet et tillegg til IA-avtalen. I dette tillegget ble partene i avtalen bl.a. enige om at det skal innføres en ordning med tilretteleggingsgaranti som en forsøksordning i fem fylker fra 1. januar 2007, med sikte på å gjøre ordningen landsdekkende fra 1. januar 2008. Jeg ser at det stilles en del spørsmål om forskjellen på tilretteleggingsgaranti og garanti for oppfølging. Det er ikke sikkert jeg kan bringe full klarhet i dette, men en tilretteleggingsgaranti skal gi den enkelte arbeidssøker, arbeidstaker og den aktuelle arbeidsgiver en trygghet for at vedkommende arbeidssøker eller arbeidstaker med redusert funksjonsevne faktisk får den nødvendige bistand som funksjonsnedsettelsen krever i den konkrete arbeidssituasjonen. Myndighetene garanterer med dette for at de tiltak, herunder arbeidsmarkedstiltak og hjelpemidler som den enkelte har behov for på arbeidsplassen, blir innvilget og iverksatt så tidlig som mulig. I tillegg garanteres både den enkelte arbeidssøker, arbeidstaker og arbeidsgiver en videre oppfølging etter ansettelsen, hvor arbeids- og velferdsetaten tilbyr rask bistand når det oppstår behov for det. Tilretteleggingsgarantien innebærer ikke noe nytt hva virkemidler angår, men det nye er at det gis en garanti for rask saksbehandling og nødvendig oppfølging knyttet til ansettelse av personer med nedsatt funksjonsevne. En viktig del av garantien er en kontaktperson som har ansvaret for oppfølgingen av den enkelte bruker både før og etter ansettelsen.