Det er langt mellom liv og lære for Fremskrittspartiet i samferdselspolitikken. Fremskrittspartiet foreslår i denne saken å slette gjelden til bompengefinansierte samferdselsprosjekter. Fremskrittspartiet fokuserer i sine merknader på «at det politiske flertallet» – altså alle unntatt Fremskrittspartiet – «ikke er villige til å tilbakeføre en større andel av det man krever inn i skatter og avgifter på bil, til bilistene i form av bedre veger og bedre infrastruktur». Fremskrittspartiet sier videre at «det politiske flertallet bevisst ønsker å bruke bilistene som en melkeku for staten, og at den politiske viljen til å satse innenfor samferdselsområdet ikke er noe annet enn politiske floskler». Ser vi på Fremskrittspartiets budsjettforslag for 2006, ser vi at Fremskrittspartiet vil ta inn 35 milliarder kr eksklusiv moms i bilavgifter. Av disse vil Fremskrittspartiet bruke 19 milliarder kr på samferdselsformål. Hva bruker Fremskrittspartiet resten av pengene de tar inn på bilavgifter, til? Samferdselsformål er det i hvert fall ikke, og man kan lure på om bilistene her blir ført bak lyset av Fremskrittspartiets retorikk. Det ser ut til at Fremskrittspartiet i sitt budsjett bevisst ønsker å bruke bilistene som melkeku til å finansiere andre formål, og man kan undres om Fremskrittspartiets satsing på samferdsel er en politisk floskel som bygger opp under den politikerforakten som Fremskrittspartiet fokuserer så mye på. Samtidig som dette forslaget fremmes av Fremskrittspartiet i Stortinget, leser vi i Adresseavisen at Per Sandberg fra Fremskrittspartiet, lederen av transport- og kommunikasjonskomiteen, oppfordrer sine sambygdinger til å søke om å få innvilget bompengefinansierte prosjekter for å få finansiert behovene for utbygging av samferdselsprosjekter. Sandbergs kollegaer i Fremskrittspartiet, bl.a. fra Oslo, Os, Tønsberg og Sogn og Fjordane, går også inn for bompengefinansiering av samferdselsprosjekter for å få gjennomført nødvendige investeringstiltak. Hva mener egentlig Fremskrittspartiet om bompengefinansiering av samferdselsprosjekter når virkeligheten går inn over dem, og de sitter med ansvaret? Er fokuseringen på at staten skal betale, bare en politisk floskel som blir synlig når de sitter med ansvaret? Her har Fremskrittspartiet avslørt at det er langt mellom liv og lære i partiet. De sier noe i opposisjon, men gjør noe helt annet i posisjon, når alle ønskene skal finansieres.