Jeg takker igjen for svaret, som jeg synes var både ydmykt og fornuftig. Den ydmykheten er det vel flere som kunne ha tatt med seg med jevne mellomrom, går jeg ut fra. Det som likevel er et paradoks, og som jeg vil ta opp som et siste spørsmål til statsråden, er at jeg synes det tar lang tid før vi tar disse håndgrepene som vil gi en forbedret effektivitet. Har statsråden og hans medsvorne, for å bruke et slikt begrep, en bevisst holdning til dette, slik at man fokuserer bevisst på kost-nytte-prinsippet og gammelt/nytt utstyr? For det er vel ikke tvil om at nye, gode løsninger også vil kunne gi et bedre og mer lettdrevet politi i forhold til de oppgavene vi ønsker at de skal gjøre, når vi forenkler prosessene tjenestemessig, ikke minst når det gjelder operatørmessige forhold til publikum. Så spørsmålet blir da: Er man bevisst nok, har man strategier nok, og jobber man analytisk nok i forhold til å fokusere på gevinsten ved å investere i nytt utstyr?