Loven åpner for stor grad av lokal tilpasning, gitt den forutsetning at alle barn skal ha undervisning som er tilpasset deres nivå. Får man ikke undervisning som er god nok, er det fylkesmannen som både er tilsynsmyndighet og også klagemyndighet. Når man lokalt har valgt ulik tilnærming til dette, er det en god erfaring vi kan ta med oss. De som da etter egen oppfatning ikke får god undervisning for sine barn, må klage til tilsynsmyndigheten, fylkesmannen, som vil være den rette instans til å behandle denne typen klager. Men utgangspunktet vårt er at loven åpner for mangfold. Loven åpner for at det kan være lokal grad av tilpasning for hvordan man løser dette, men da er mitt utgangspunkt igjen at det er barnet som skal være det viktigste. Systemet skal tilpasses barnet og ikke motsatt. Det betyr at det er barnets sosiale og faglige utvikling som skal stå i sentrum.