I likhet med tidligere år vil jeg i forbindelse med behandlingen av årsmeldingen for 2005 uttrykke komiteens tilfredshet med EOS-utvalgets arbeid. Siden det er siste gang Leif Mevik møter i Stortinget i egenskap av utvalgets leder, vil jeg benytte anledningen til å rette en særlig takk til ham for den solide innsatsen han har gjort i utvalget. EOS-utvalget skal føre kontroll med at virksomheten i etterretnings-, overvåkings- og sikkerhetstjenestene skjer i henhold til vedtak og forutsetninger. Som det framgår av årsmeldingen, har kontrollvirksomheten i 2005 vært omfattende, men utvalget har ikke gjennom denne virksomheten avdekket graverende saker eller rutinesvikt i tjenestene. Videre er samarbeidet med de undersøkte tjenester tilfredsstillende. Dette er gledelig. Det er viktig at utvalget holder seg oppdatert på endringer i de operative tjenestenes tekniske informasjonsinnhenting. Den teknologiske utvikling skjer med stormskritt, og det er helt avgjørende at utvalget settes i stand til å følge med i det som skjer. Dette er krevende, og jeg forutsetter at utvalget kommer tilbake til Stortinget dersom det blir behov for ytterligere ressurser for å kunne sikre nødvendig kompetanse. Utvalget har gjennom sin kontrollvirksomhet satt søkelys på spørsmål av prinsipiell karakter. Det gjelder bl.a. spørsmålet om grensedragningen mellom politiske ytringer som det ikke er adgang til å registrere, og ytringer som kan forstås som støtte til terrorisme, og som det derfor vil være saklig grunn til å registrere og undersøke nærmere. I enkelte tilfeller kan man stå overfor vanskelige avveininger. Det er imidlertid viktig å understreke at politiske ytringer alene ikke skal være grunnlag for registrering. En samlet komite understreker viktigheten av at utvalget har særlig oppmerksomhet på PSTs anvendelse av den utvidede lovhjemmel til å ta i bruk tvangsmidler under etterforskning i avvergende øyemed, som tjenesten fikk i 2005. Komiteen har registrert at antall klagesaker er nokså stabilt, og at ingen av de avsluttede sakene i 2005 gav grunnlag for kritikk av tjenestene. Når det gjelder PST, understreker komiteen at kontroll med behandling av personvernopplysning er av avgjørende betydning for å kunne vurdere om en tjeneste overholder kravet om individuell vurdering før eventuell registrering av opplysninger om enkeltpersoner, og at den skjønnsmessige terskel for registrering ikke legges for lavt. Likeledes understrekes viktigheten av gode rutiner for sletting av opplysninger som ikke lenger er relevante. Utvalget har i enkelte tilfeller stilt spørsmål ved begrunnelsen for å opprettholde enkelte registreringer. La meg understreke viktigheten av at utvalget også i fortsettelsen følger med i tjenestens måte å praktisere regelverket på og fører en dialog med tjenesten om dette. Spørsmålet om utlevering av personopplysninger til utenlandske samarbeidende tjenester er viet stor oppmerksomhet i utvalgets årsmelding. Dette er særlig aktuelt innen kontraterrorarbeidet, hvor informasjon eller forespørsler sendes til en rekke lands tjenester, men også i forbindelse med løpende enkeltsaker. Ifølge utvalget har tjenesten vid adgang til å utlevere personopplysninger. På bakgrunn av de siste års utvikling med skjerping av straffebestemmelser og rettergangsregler for terrormistenkte i mange land er spørsmålet om utlevering av informasjon om en person dersom dette kan føre til dødsstraff eller til behandling i strid med grunnleggende rettssikkerhetsgarantier, blitt aktualisert. To lovutredninger gir uttrykk for ulike syn på spørsmålet. Jeg skal ikke gå nærmere inn på dette i denne sammenheng, men forutsetter at den kommende behandling i Stortinget vil gi en avklaring. Det er særlige utfordringer i tilknytning til endringene i lov av 17. juni 2005 om endringer i straffeprosessloven, som gav politiet, inkludert PST, adgang til å ta i bruk tvangsmidler ved etterforskning i avvergende øyemed. Denne hjemmelen skal være et begrenset supplement og en smal sikkerhetsventil for PST forbeholdt forberedelser av grove forbrytelser, som terrorhandlinger eller lignende. Det er viktig at utvalget har en særlig oppmerksomhet når det gjelder praktiseringen av bestemmelsen i det videre arbeidet. Komiteen har merket seg at uvalget ved en stikkprøvekontroll avdekket at seks personer var registrert på grunnlag av oppfordring til å støtte opposisjonsgrupper som benyttet voldelige midler og terroraksjoner i sin kamp mot et regime. Det er grunn til å understreke viktigheten av at det foretas en individuell vurdering av om en person registreres. Ved gjennomgangen av forholdene ved Nasjonal sikkerhetsmyndighet har utvalget pekt på spørsmål rundt betydningen av fremmedkulturell tilknytning i forbindelse med sikkerhetsklarering. I en konkret sak som det er redegjort for, var det ikke konkrete sikkerhetsbrudd som forårsaket at det ble reist sak om revurdering av klareringen. Ifølge utvalget var grunnlaget for innrapporteringen utelukkende vurderinger omkring vedkommendes personlighet og kulturelle bindinger. En samlet komite forutsetter at saker om sikkerhetsklarering tas opp basert på en helhetsvurdering av den enkelte arbeidstakers egnethet til å inneha aktuell klarering. Fremmedkulturell bakgrunn kan i seg selv ikke være grunn til avslag på eller nedgradering av sikkerhetsklarering. Utvalget har redegjort spesielt for to saker, henholdsvis om adgang til å bli autorisert for «begrenset» etter tilbakekall av sikkerhetsklarering, og brudd på sikkerhetslovens regler om dokumentsikkerhet. Etter mitt og komiteflertallets syn er det naturlig å avvente utfallet av behandlingen av disse to sakene før komiteen eventuelt går nærmere inn i dem. Vi forutsetter imidlertid at utvalget følger opp sakene og informerer Stortinget om oppfølgingen i forbindelse med årsmeldingen for 2006. Det er positivt at det verken er kommet klager på eller er avdekket kritikkverdige forhold i Etterretningstjenesten i 2005 i forbindelse med kontrollen av den tekniske innhentingsvirksomheten. Informasjonsutveksling med utenlandske samarbeidende tjenester er imidlertid et sensitivt område. Etter regelverket skal ikke informasjon om norske borgere utleveres til utenlandske samarbeidspartnere fra Etterretningstjenesten, men videresendes til PST. Utvalget har ikke funnet grunnlag for å gjennomføre kontroll relatert til slik informasjonsutveksling i 2005, og en samlet komite forutsetter at utvalget arbeider videre med sikte på å finne fram til en hensiktsmessig løsning på hvorledes en slik kontroll skal kunne gjennomføres i 2006. Det har vært reist spørsmål om EOS-utvalgets rett til innsyn i KRUs – Koordinerings- og rådgivningsutvalget for etterretnings- og sikkerhetstjenestene – dokumenter. En samlet komite uttrykker tilfredshet med Justisdepartementets avklaring, som støtter utvalgets rett til innsyn. Skal Stortingets kontrollorganer, som EOS-utvalget og Riksrevisjonen, kunne utføre de oppgaver de er satt til å ivareta, kan det ikke reises tvil om deres rett til innsyn i dokumenter som er av betydning for arbeidet. For øvrig viser jeg til innstillingen.