Temaet som interpellanten tek opp, er veldig viktig, men det er sjølvsagt ikkje nytt. I den førre regjeringsperioden sette Venstres justisminister søkjelyset på dette med vald i nære relasjonar, og leverte den handlingsplanen som har vore nemnd. Dette med nære relasjonar er kanskje det som er det mest problematiske. Det skjer i det skjulte, det skjer innanfor veggene. Det inneber at mange lever sine liv utsett for krenkingar og uverdig behandling. Det som eg trur er det aller viktigaste med denne debatten – som eg er veldig glad for at interpellanten har fått sett i gang her – er at vi får openheit om dette. Eg trur kanskje det viktigaste er at ein i samfunnet elles og i media skriv om dette, at vi tør å snakke om det, og at vi tek det på alvor. Når valdsutøving finn stad i nære relasjonar, blir konsekvensane mykje meir omfattande og djuptgripande enn dei synlege skadeverknadene som følgje av sjølve valdshandlinga. Valden blir, som vi forstår, ofte utøvd i det skjulte, og personane det gjeld, er veldig viktige for kvarandre, gjennom felles historie osv., og dei er avhengige av kvarandre. Dei som blir utsette for vald, bebreidar ofte seg sjølve, og opplever skam og skuldkjensle. Eg trur som sagt at det essensielle er at vi får snakka om det. Eg trur at det var veldig viktig at vi fekk denne debatten i forkant av den meldinga som skal komme. Då blir det venteleg endå meir fokusering og endå meir debatt. Det var interessant å høre – eg må berre seie at eg ikkje kjende noko til det, eg trur det er veldig ukjent – om Vern for eldre i Oslo, Bærum og Trondheim. Det er ikkje så velkjent rundt omkring i dei små kommunane. Desse ideane må nokon på ein måte ta ansvar for. Eg håper at statsråden kan bidra til at det blir meir informasjon om slike positive tiltak som skjer enkelte stader, slik at ein ikkje treng å finne opp krutet rundt omkring. Alle kommunar, store som små, har antakeleg same problemstillingane, sjølv om skalaen naturlegvis er ulik. Auka fokusering på vald blant eldre, som denne interpellasjonsdebatten har bidrege til, vil uansett vere positivt, med tanke på at vi får diskutert eit tabubelagt område. Vi som sit i denne salen, tør å diskutere det, vi får som sagt media til å tore å diskutere det, og vi får ikkje minst familiane til å tore å diskutere det. Det er antakeleg på den arenaen det er aller, aller viktigast å støtte, slik at dei tør å ta det opp.