Jeg kan være med og understreke at Regjeringen her har en utrolig dårlig sak. Den var ikke bare dårlig i innhold da den først ble lagt fram, men det er virkelig klanderverdig at Regjeringen ikke har lagt fram noe før om denne saken, som jeg har etterlyst ved flere anledninger. Blant annet i Budsjett-innst. S. nr. 11 for 2004-2005 uttalte Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti følgende: «Det tjener helsereformen til liten ære at et av hovedelementene i reformen ennå ikke er skikkelig på plass. En fullstendig verdifastsettelse, og dermed status for foretakene, var en forutsetning for den nye driftsmodellen.» Åpningsbalansen har aldri kommet på plass, til tross for at det ble foretatt vareopptelling etter 1. januar 2002, da staten overtok helseforetakene fra fylkeskommunene. Det har heller ikke vært skikkelige avskrivningsregler. Det var liksom noe av juvelen i kronen – for å omskrive litt – dette skatteopplegget som man hadde til diskusjon for noen år siden, dette at man skulle ha en skikkelig regnskapsføring, og at helseforetakene skulle vurderes på samme måte som all annen økonomisk virksomhet, og som en ordinær bedrift. Argumentet til daværende helseminister Tore Tønne, og til støttepartiene, Fremskrittspartiet og Høyre, var at man skulle ha bedriftsøkonomiske vurderinger og spilleregler for helseforetakene. Dette har spilt fallitt. Og det blir enda verre nå med det som Regjeringen har lagt fram, og med regjeringspartienes argumentasjon i dag: Vi må bruke økte ressurser til pasientbehandling og ikke til verdiavskriving. Det høres meget bra ut, men det er å jukse for omverdenen – og jeg tror jammen at de med dette også prøver å jukse for seg selv. Det akkumulerte underskuddet vil man på et eller annet tidspunkt måtte ta igjen, og da vil det være meget kritisk for helseforetakene – og dermed for det apparatet som skal betjene folk når det gjelder helsebehandling. 2 milliarder kr årlig prøver vi å jukse unna med denne regnskapsførselen – det er nærmest en triksekultur. Og når man sier at man heller vil bruke dette på pasientbehandling, blir det helt galt. For uansett hvordan man snur og vender på det, mangler man dette til driften av helseforetakene. På ti år vil beløpet være 20 milliarder kr. Retorikken fra regjeringspartiene i dag blir lik den som vi har hørt før i denne salen fra samtlige andre partier unntatt Senterpartiet: Å prøve å slette gjeld vil ikke hjelpe helseforetakene noe. Visst vil det hjelpe helseforetakene! Det vil sette helseforetakene i mye bedre stand til å drive helsebehandling – det man skal drive med. Jeg synes fortsatt at regjeringspartiene her argumenterer omtrent som Erasmus Montanus, gjennom Holbergs penn: Mor Nille kan ikke flyve. En sten kan ikke flyve. Ergo er mor Nille en sten. Det blir liksom helt håpløst. Det verste ved dette er at det truer strukturen i Helse-Norge. En av grunnpilarene i helsereformen var at man skulle ivareta de verdier som var skapt i norsk helsevesen. Det var vi faktisk enige om alle sammen. Med avskrivningsreglene og med den regnskapstriksingen som man her prøver å legge opp til, vil man på en meget dramatisk måte undergrave og svekke de verdiene som er skapt i norsk helsevesen, på kort tid. Heldigvis var en samlet opposisjon så klar denne gangen at man sendte hele lovproposisjonen tilbake. Jeg håper at Regjeringen kommer raskt tilbake med et skikkelig, troverdig og tjenlig opplegg. Dette opplegget må være på plass allerede til behandlingen av budsjettet for 2006. Da må vi være villige til å legge inn de ressurser som kreves for at vi skal ha en god og trygg helsepolitikk i dette landet – med lokalsykehus og spesialistsykehus som kan gi folk den helsebehandling som de fortjener – og ikke drive med et spill som egentlig undergraver folks trygghet når det gjelder helsetjenestene. De svakeste leddene er selvsagt de ytterste områdene, dvs. lokalsykehusene. For å få midler til de større sentrale institusjonene lar man det gå ut over akuttberedskapen utover i landet, noe som er meget betenkelig. Det skal også selges unna eiendom, noe vi har sett eksempler på ved Gaustad, ved Dikemark og ved Rikshospitalet – før Rikshospitalet egentlig kom i gang. Dette er en meget dårlig og lite framtidsrettet helsepolitikk. Jeg vil i den sammenheng vise til det forslaget som Senterpartiet er sammen med SV om.