Jeg må allikevel starte mitt innlegg med å komme med litt voksenopplæring overfor den tidligere miljøvernministeren. Jeg trodde faktisk at han visste at når treforedlingsindustrien gikk fra oljekjeler til gasskjeler på grunn av at det gav mindre NOx-utslipp, gir det også mindre CO2-utslipp. Det er en faktaopplysning som en tidligere miljøvernminister selvfølgelig burde være klar over. Når en skal skrive historien, er det viktig å forholde seg til den virkeligheten som har vært. Den forrige regjeringen fremmet en tilsvarende plan etter at de ble klar over at det var et flertall på Stortinget for det. Så kom man til Stortinget med en bitte liten tiltakspakke, som Stortinget presset opp – og som da ble gjennomført. I den sammenheng kan jeg huske at det eneste forslag til tiltak som daværende olje- og energiminister hadde, var at folk tok med i kveldsbønnen sin at det skulle begynne å regne. Jeg registrerer også med interesse at i dagens møte blir det fremmet et forslag fra bl.a. Kristelig Folkeparti. Det viser at staten faktisk kan være god å ha når en blir sviktet av Vårherre. I den sammenheng er det også slik at denne debatten egentlig er mye større enn bare det som går på tiltak. For etter at energiloven kom, har energipolitikken ført til at det er mer lønnsomt å ha lite kraft – og skrive ned sine anlegg – enn det er å bygge ut nytt. Jo mindre kraft det blir, jo høyere blir prisen. Det er utfordringen vår. Derfor skal Kristelig Folkeparti ha ros for forslaget i dag, om at staten både skal ha en rett og en plikt til å dekke opp dette, ut fra det energibehovet som vi kommer til å ha framover. Det er en helt ny politikk fra Kristelig Folkeparti som vi selvfølgelig setter pris på. For historisk sett er det slik at energiutbyggingen og de store miljøtiltakene her i landet ikke har kommet av en markedsnøytral høyrepolitikk, men nettopp av at vi har hatt politikere som har hatt vilje til å ønske en retning i samfunnet som har medført at vi har fått mer energi, mer industri, og at folk har hatt lave strømpriser. Det ser jeg fram til også i fortsettelsen.