Dette med skjemabelastning i næringslivet har vært diskutert i mange år. Når vi har reist rundt og besøkt særlig de små bedriftene, har vi sett at det har vært stor misnøye der fordi man opplever at man bruker svært mye av tida si på diverse skjemaer. Jeg tror en del av denne kritikken har kommet med rette. Vi vet at de fleste bedriftene i Norge har under ti ansatte – det er det som er det normale – og at den som sitter som daglig leder, ofte også er med i en del av produksjonen og den daglige drifta. Da føles en del av de skjemaene som det offentlige ønsker at man skal fylle ut og sende inn, som en merbelastning og som bortkastet tid. I hvert fall jeg har stor forståelse for at enkelte i næringslivet opplever det slik. Samtidig vet vi at vi har behov for å få inn en del informasjon til ulike formål, ikke bare i forhold til økonomi, men også i forhold til arbeidsmiljø og en rekke andre ting. Riksrevisjonen har nå gått igjennom og kikket litt på hvilken belastning disse skjemaene er for næringslivet. Vi ser at fra 1998 til 2004 har antall skjemaer gått ned med 2,9 pst., og at man med det har spart ca. 200 årsverk. Det er jo gledelig. Det er et steg i riktig retning, men det er fortsatt et stykke fram. Noe av det man peker på i rapporten, er at omfanget av hvert skjema er blitt større enn tidligere. Nå vet vi at det er ting på gang både når det gjelder Altinn og andre tjenester, der man skal få effektivisert dette med informasjon som skal sendes inn. Komiteen er veldig opptatt av at dette arbeidet må føres videre slik det er blitt gjort de siste årene. Vi er godt i gang, men vi er langt fra i mål slik at næringslivet får et opplegg rundt dette med innsendinger av opplysninger som er tilfredsstillende.