Jeg skal svare veldig kort. Fra min side var dette et forsøk på å beskrive at de samfunn som i dag har de beste erstatningsordninger rent økonomisk, i den forstand at man kommer veldig høyt med hensyn til erstatningsbeløp, ikke nødvendigvis er de beste samfunn for dem som sliter, og for dem som har behov for hjelp, og at det ofte er et alternativ – det eneste alternativet – når det f.eks. gjelder å bygge opp gode sosiale sikkerhetsnett, gode behandlingstilbud, gode løsninger med hensyn til attføring i arbeidslivet osv. Dette bør man se i sammenheng, og det er derfor det er viktig å ha et erstatningslovarbeid som har et bredt mandat, og som plasserer den nasjonale erstatningsretten i det velferdssamfunnet erstatningsretten skal operere i.