Bent Høie skal ha honnør for at vi får en debatt rundt dette temaet – så får vi i regjeringspartiene sagt veldig tydelig hvor tydelige vi er. Bent Høie gikk inn i denne debatten med forstørrelsesglass for å prøve å finne nyanser mellom regjeringspartiene i dette spørsmålet. Jeg tror representanten Høie trenger mikroskop hvis han skal komme i nærheten av noe interessant, og jeg vil si at det er noe feil fokus i forhold til en del andre utfordringer som både det norske samfunn og Høyre står overfor. Bent Høie understreker at det er enighet i Stortinget om at frivillighet skal ligge til grunn. Han har sannsynligvis vesentlig mer innsikt i hva høyresiden i norsk politikk mener om dette, enn det jeg har, men jeg kan i hvert fall si at Høyre har en slags form for frivillighetslinje. Høyre utgjør ingen trussel lenger, og Erna Solberg er heller ikke lenger kommunalminister. Da er det egentlig verre med Fremskrittspartiet. Jeg har lest at Per Sandberg fra Fremskrittspartiet mener at 150 kommuner kunne være et passende antall. Det beste en kan si om den uttalelsen – som jeg faktisk tror han deler med andre i partiet – er at på dette området har i hvert fall ikke populismen, som ellers kjennetegner det partiet, fått nevneverdig gjennomslag. Kommunestrukturprosjektet har vært et veldig godt og viktig prosjekt. De aller fleste kommuner har deltatt. Det har vært gode prosesser rundt omkring – gode diskusjoner og mange gode lokale utredninger. Det har bidratt til en bevisstgjøring som har vært viktig – og som er viktig. Det å ta ansvar for egen utvikling har vært tema for prosjektet. Men det å velge å bestå som egen kommune er også et veldig bevisst valg. Der en har gjort det valget, har også kommunestrukturprosjektet vært verdifullt. Og uansett hvilken konklusjon en her trekker – dette har jo statsråden redegjort for – er det en konklusjon som fortjener respekt, og som vi må legge til grunn, med det synet vi har på lokaldemokratiet. For nettopp det å satse på lokaldemokratiet skal være et kjennetegn for denne regjeringen. Et kjennetegn ved denne regjeringen og dette rød-grønne flertallet skal være at vi skal ha et godt lagspill – vi som er på den rikspolitiske arenaen, og de som utfører det viktige lokalpolitiske håndverket. Mens vi diskuterer dette, vet jeg at representanter fra Gran kommune og Lunner kommuner – mine hjemtrakter – snakker om en mulig sammenslåing. Jeg vet at representanter fra tre kommuner i Nord-Gudbrandsdalen, Vågå, Sel og Nord-Fron, er på tur i Vindafjord kommune – den nysammenslåtte kommunen – for å få inntrykk. For ikke lenge siden var åtte kommunestyrer, nærmere 200 kommunestyrerepresentanter, samlet oppe i Bodø, i Salten-regionen, for å drøfte ulike modeller for eventuelt sammenslåing. I Nordhordland samles representanter fra seks kommuner i et møte om det samme tema den 9. mai. Dette er bare noen eksempler. Det skjer altså en del interessant på den strukturelle fronten, og det følger vi med stor interesse. Her møtes folk, her diskuterer folk – det skjer helt frivillig, og det er slik det skal være. Det som er viktig, er at en evner å ha god dialog med befolkningen. Det er helt nødvendig, hvis en skal få gode resultater, at beslutningen har legitimitet i befolkningen. Når statsministeren sa det han sa på kommunalkonferansen, var det fordi han hadde lyst til å gi litt ekstra inspirasjon til dem som jobber med dette. Han understreket at det å vurdere struktur også er en viktig del av det kommunale utviklingsarbeidet. Jeg er enig med Bent Høie i at alt ikke behøver å være som før. Derfor er jeg sosialdemokrat. Så her kan en vel si at Høie og jeg har noe forskjellig tilnærming. Jeg mener at vi hele tiden skal videre. Vi er selvsagt for der en mener det er viktig å ta strukturelle grep for å sikre velferdstilbudet og ha god samfunnsutvikling. Norge er et mangfoldig land, som statsråden sa. Derfor skal vi ha mange gode løsninger rundt omkring, og det er det lokalpolitikerne som vet best å rigge til. Vi skal være på lag med dem der ute.