I og med at IA-avtalen har vært så mye i fokus, har jeg lyst til å si noen ord på vegne av Senterpartiet. Det er gledelig at man har fått ned sykefraværet, og at statistikk nå viser at det går den riktige vegen i forhold til den intensjonen som man hadde da IA-avtalen ble undertegnet. Så har jeg lyst til å nevne en merknad i innstillingen som er i tråd med dette, fra mindretallet – Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet – der vi advarer mot at Regjeringen ensidig prøver å endre denne avtalen, bl.a. ved å pålegge arbeidsgiver å dekke en større andel av utgiftene, slik at en får en lite forutsigbar avtale. Det som først og fremst fikk meg til å ta ordet, var dette med nedgangen i sykefraværet, som er gledelig. Men jeg er redd for at disse tallene skjuler en utvikling som på ingen måte er gledelig. Vi ser nå at det er relativt stor ledighet i pleie- og omsorgsyrkene. Det blir sagt opp ganske mange på grunn av dårlig offentlig økonomi, og da først og fremst i kommunal sektor. Dette er en form for utstøting som er veldig uheldig. Det rammer først og fremst kvinnelige arbeidstakere, som er en av de svakeste gruppene både i forhold til hvor stor jobbandel de har, og i forhold til hvilke rettigheter de har. En må også fokusere på dette når en ser på tallene som gjelder nedgang i sykefraværet. Det er riktig, som representanten Andersen var inne på, at én intensjon var å få ned sykefraværet. En annen intensjon er å ha et inkluderende arbeidsliv der flest mulig kan stå i arbeid lengst mulig. Ikke minst gjelder dette for funksjonshemmede og eldre. Så en kort merknad til ordningen med omsorgspenger for familier med kronisk syke barn eller funksjonshemmede barn. Det er gledelig at Regjeringen nå kommer med et forslag om å utvide antall omsorgsdager. Men det er viktig at en får en samlet vurdering av disse familienes levekår, og at samfunnsmessig likestilling må være målet. Arbeids- og sosialdepartementet har gjennom Strategiplan for familier med barn som har nedsatt funksjonsevne varslet at man skal ha en samlet gjennomgang av de økonomiske og sosiale forholdene. Jeg vil peke på at det er viktig at en får en skikkelig avlønning for arbeid utført i hjemmet, at en får avlastningsordninger, bl.a. med brukerstyrt personlig assistent også for disse, at en kan få individuelle planer for dem det gjelder, og at de ulike permisjonsordningene gjennomgås. Forhold som er knyttet til arbeidslivet, og også andre relevante forhold, må gjennomgås, slik at en får den reelle samfunnsmessige likestilling som en har krav på, også når en har så mye merbelastning som en har i en familie med sterkt funksjonshemmede eller kronisk syke barn.