Jeg synes komiteen har kommet fram til veldig fornuftige og jordnære merknader i denne saken. Jeg synes også det er illustrerende for debatten at både representanten Hagebakken, representanten Høie og representanten Thomsen egentlig er ganske samstemte og enige i sine konklusjoner. Som desentralist – som jeg pleier å kalle meg – er jeg glad for det. Jeg er glad for at en har en slik grunnleggende tro på lokaldemokratiet, og at alle partier understreker felles at vi har stor tro på det lokalpolitiske skjønn, slik at en kan finne gode tilpasninger. Det jeg også synes er viktig i flertallets syn, er hvordan vi understreker betydningen av gode lokale demokratiske prosesser, og hvordan det kan legge grunnlaget for utviklingen av en kommune. Videre er det viktig at de som bor og virker i en kommune, må være opptatt av arealplanlegging, og at arealplanlegging og utvikling av bomuligheter og bosteder er en svært viktig og interessant del av det lokalpolitiske arbeidet. Planprosessene pågår ikke i noe vakuum. Det er sterke nasjonale føringer, f.eks. i forhold til jordvern, og det ligger brede, lokale prosesser bak utformingen av kommuneplaner og arealplaner. Med en grunnleggende tro på lokaldemokratiet tror jeg at de som bor i det enkelte område, har de beste forutsetninger for og vet best hvordan området kan utvikles, og hvordan det kan utvikles videre. Ting endres, og planer må revideres når ting endres. Man må, som jeg, ha tro på det lokale vettet. Vi i komiteen er også tydelige på at vi ikke ønsker at det skal gå inflasjon i å gi dispensasjoner, men vi kan ikke se på at vi skal ha et stivbent byråkrati som kan stoppe gode tilpasninger – til folk og til lokalmiljø. Derfor er jeg glad for holdningen, jeg er glad for samstemmigheten, og jeg er glad for at vi viser en så fornuftig tilnærming, der vi ser at vi må ha gode planprosesser så vi kan se helheten, og at vi ikke kan ha et byråkrati som er så stivbent at en ikke kan gjøre gode tilpasninger i det enkelte lokalsamfunn.