Vi har en lang tradisjon i Norge for varme, private hender i omsorgen for funksjonshemmede og eldre. Når man nå prøver å gi inntrykk av at diskusjonen handler om private kontra kommunale hender, er det feil. Man kunne ha sagt at det er en diskusjon om kommersielle kontra ideelle hender. Jeg mener at funksjonshemmede skal ha myndighet over sitt eget liv. At det skal være full samfunnsmessig likestilling og deltakelse for funksjonshemmede, er et klart mål for SV. Derfor er vi for å rettighetsfeste nødvendige hjelpemidler for funksjonshemmede, og en brukerstyrt personlig assistent er et slikt hjelpemiddel for mange. Selv å ansette sine assistenter og stå fritt til å velge hvordan man vil bruke timene, er en forutsetning for å kunne legge opp livet sitt slik man selv ønsker. Vi må en gang for alle slå hull på myten om at funksjonshemmede skulle være annerledes enn oss andre, at de funksjonshemmede ikke har de samme behov, ønsker og krav til livet som oss. Ville noen av oss funnet oss i at dusjing og dobesøk var et strengt rasjonert gode som vi fikk når det passet inn i en turnus, istedenfor når det passet våre behov? Derfor har SV kjempet for retten til en personlig assistent, og vi har også foreslått en finansieringsordning der utgifter utover 20 timer i uken skal dekkes av staten. Men dette viser samtidig at når vi snakker om brukerstyrte personlige assistenter, handler det om noe annet enn den brukergruppen som i dag er mottakere av fra 1 til 3 timer hjelp i hjemmet i måneden. Det er to helt forskjellige forhold som ligger bak det såkalte frie brukervalget og de brukerstyrte personlige assistenter. Jeg skal si kort litt om den historien. Den forrige regjeringen ønsket en svakere offentlig sektor, og ett av tiltakene for å oppnå det, var privatisering. Så ble det raskt synlig at dette medførte at offentlige monopoler, som i hvert fall hadde en eller annen type folkevalgt kontroll, ble erstattet av private monopoler. Et forsøk på å bøte på dette var det såkalte frie brukervalget. Ideen var ikke at én tjenesteyter skulle bli erstattet av en annen, men at det skulle være mange aktører på et marked. I likhet med helseministeren mener SV at tankegangen bak denne privatiseringen er vesentlig annerledes enn tankegangen bak brukerstyrte personlige assistenter. Det er to grunnleggende forskjeller som jeg har lyst til å peke på: Fritt brukervalg handler først og fremst om å åpne en tjenestesektor for et kommersielt marked, mens ideen bak de brukerstyrte personlige assistenter handler om nettopp å ta utgangspunkt i brukerens behov, ikke noe firmas rett til å tjene penger på funksjonshemmede. Det frie brukervalget handler om å redusere innbyggerne til konsumenter som skal shoppe tilgjengelige tjenester, mens ideen bak brukerstyrte personlige assistenter var ideen om myndiggjorte borgere. Jeg er helt uenig med representanten Erna Solberg. Brukerne får ikke mer makt som konsumenter. De får avmakt. Brukergruppene har gått i bresjen for ordningen med brukerstyrte personlige assistenter, men det er ikke tilfellet når det gjelder det frie brukervalget, hvor kampen nettopp har stått om tjenester med tilstrekkelig omfang og kvalitet, med rett til å kunne stille noen politisk til ansvar og si at dette er godt nok eller ikke godt nok, framfor rett til å kunne shoppe en annen tilbyder. Brukerstyrte personlige assistenter organiseres av brukeren. Fritt brukervalg er en tjeneste som selges til brukeren. Det frie brukervalget betinger en bestiller-utfører-organisering som etter min mening er byråkratiserende, og som trekker ressurser som heller burde vært brukt direkte i omsorgsarbeidet når det er der vi har utfordringene. Ordningen med brukerstyrte personlige assistenter kan bygge på at kommunen eller kooperativer som ULOBA tar på seg arbeidsgiveransvaret. For SV er det kampen for at funksjonshemmede skal kunne få styre sine egne liv som er viktig, ikke privates rett til å ta ut profitt fra omsorgssektoren. For å si det enkelt og kanskje spissformulert: Det hjelper lite å velge mellom sykepleierstyrt liv i kommunal regi og sykepleierstyrt liv i privat regi, om ønsket og målet er å styre selv.