Kristelig Folkeparti vil arbeide for et fortsatt levedyktig landbruk i hele landet og for en livskraftig næringsmiddelindustri. Vi har et landbruk som vi er stolte av, og som vi vil holde i hevd. Landbruket er avgjørende for å opprettholde levende bygder, spredt bosetting og for å styrke næringslivet i bygdene. De pågående WTO-forhandlingene utfordrer oss, og vi må være aktive for å sikre våre interesser. Men vi må også være så realistiske at vi ser at det vil komme endringer i landbruket. Kristelig Folkeparti erkjenner at hvis vi ikke foretar tilstrekkelig med tilpasninger, vil konsekvensene av WTO-avtalen kunne bli dramatiske for vårt landbruk. Kristelig Folkeparti mener at Norge derfor må finne avbøtende tiltak og omstillinger som sikrer et levedyktig landbruk. Vi må arbeide for å øke konkurransekraften i den norske matvaresektoren, og vi må styrke variasjonene i det norske landbruket. Målet om å sikre fortsatt levende landbruk må derimot ikke stå i konflikt med utviklingspolitikken. Denne forhandlingsrunden tar i stor grad hensyn til utviklingslandenes krav, fordi det er bestemt at forhandlingsrunden skal fokusere nettopp på dette. De siste årene har man stadig fokusert sterkere på handel som et sentralt virkemiddel for å redusere fattigdommen i utviklingslandene. Manglende markedsadgang, ikke minst for landbruksvarer, er definert som en sentral problemstilling. Bistand alene er ikke nok til å møte fattigdomsutfordringene. Kristelig Folkeparti mener det er positivt å se at utviklingslandene nå er blitt en reell maktfaktor i WTO, og vi vil arbeide for å bedre deres rammevilkår knyttet til gjeld, handel og investeringer. Norge må bli flinkere til å støtte u-landenes krav i forhandlingene i WTO, samtidig som vi ivaretar våre landbruksinteresser på beste måte – ikke bare når det gjelder adgang til de rike lands markeder, men også når det gjelder fattige u-lands ønsker om å beskytte egne markeder. Norge må åpne for mer handel med alle utviklingsland, ikke bare de fattigste. Vi bør øke importen fra utviklingsland på bekostning av import fra i-land, f.eks. når det gjelder sukker. Vi må arbeide for å skape en økt målretting innen WTO-systemet knyttet til tusenårsmålene. Eksportsubsidiene rammer utviklingslandene hardest. De bør derfor avvikles. Alle land har gjennom FN vedtatt tusenårsmålene, hvor man skal halvere tallet på fattige innen 2015. Det vil også kreve noe av oss. Vi må fokusere på det som tilgodeser de fattigste, selv om det vil kunne skape utfordringer for oss. Kristelig Folkeparti tror at bønder og andre i Norge er innstilt på å hjelpe de fattigste landene, og at det er mulig å kombinere en god utviklingspolitikk med en effektiv landbrukspolitikk.