Stortingets behandling i dag av spørsmål knyttet til bygging av vindkraftanlegg i Norge har utgangspunkt i et privat forslag fra fire representanter fra Fremskrittspartiet. Nå tar ikke dette forslaget opp det helt overordnede spørsmålet knyttet til den meget bekymringsfulle kraftbalansen i Norge som tilsier at vi i løpet av tre–fire år vil ha et gap mellom produksjon og forbruk som tilsvarer opp mot 10 pst. av vårt forbruk i et år med normal nedbør. Ja, Statnett har anslått underskuddet allerede i 2008, forutsatt normalår, til å være opp mot 10 TWh. Dette betyr at vår forsyningssituasjon begynner å bli vanskelig å håndtere. Derfor er enhver sak som omhandler mulig energiproduksjon og for så vidt også sparetiltak og redusert forbruk, viktig. I så måte er det viktig at Stortinget er invitert til å debattere sider ved vår vindkraftproduksjon. Men det er også slik at et såkalt Dokument nr. 8-forslag ikke egner seg til å få belyst alle sider ved en slik sak på en tilstrekkelig omfattende måte. Vi trenger mer kraftproduksjon i Norge, og vi har rike naturressurser som kan gi oss den kraft vi trenger, om vi bruker vår kunnskap og vår kompetanse til å finne løsninger som kan redusere utslippet av klimagasser Det er en samlet komite som i innstillingen uttrykker at vi har et stort potensial til å utnytte nye og fornybare energikilder, der miljøvennlig vindkraft er en av flere muligheter. Ja, komiteen sier: «Det er derfor rimelig å kunne øke utbyggingen av miljøvennlig vindkraft og gjennom konsesjonssystemet sørge for en god regional og nasjonal koordinering av vindkraftutbyggingen.» Ingen partier, unntatt Fremskrittspartiet, vil gi sin støtte til forslaget om en samlet plan for utbygging av vindkraftanlegg i Norge. Flertallet mener at dette vil føre til meget omfattende utredninger. Flertallet ser heller ikke for seg at en i et arbeid med en samlet plan vil kunne gå dypt nok til å kunne avdekke alle nødvendige problemstillinger og faktorer som kan ha betydning for det enkelte vindkraftprosjekt. En slik plan vil derfor få liten reell verdi. Vi som tilhører flertallet i Stortinget, mener at det er gjennom konsesjonsbehandlingen, ved grundige konsekvensutredninger i enkeltsakene, avveining av alle nødvendige hensyn, bruk av vedtatte virkemidler, høringer, tematiske konfliktvurderinger og forbedrede retningslinjer, at en kan få tatt helhetlige beslutninger. Bygging av vindkraftanlegg kan i svært mange tilfeller være konfliktfylt med hensyn til naturmiljø, biologisk mangfold, naturtyper, friluftsliv, landskap, arealbruk, kulturminner, kulturmiljø, næringsvirksomhet – og ikke minst for reiselivsnæringens vedkommende. Flertallet har derfor bedt Miljøverndepartementet og andre involverte departementer i sitt arbeid med retningslinjer for planlegging og lokalisering av vindkraftanlegg å vurdere en rekke forhold, som f.eks.: inkludering av reiseliv og annen relevant næringsvirksomhet i kriteriegrunnlagetlandskapsverdier sett i lys av landskapsvernkonvensjonenrollen til fylkeskommunale og/eller regionale planer, der en bl.a. kan vurdere krav til omfanget av slike planerkonsentrasjon av større vindkraftanlegg plassert på lokaliteter uten store miljø- og interessekonflikter, i stedet for svært mange små spredte anlegg langs store deler av kysten Vi legger også vekt på hvordan en skal få til å involvere interessegrupper, utbyggere og næringsliv i arbeidet med regelverket. Vi ønsker å legge til rette for måter å bringe de ulike interessene sammen på, slik at en om mulig kan få til løsninger som kan være akseptable for de berørte parter. Jeg mener at vi gjennom dette kan få til en fortsatt utbygging av mer vindkraft og utnytte de store mulighetene dette gir for miljøvennlig kraftproduksjon. Nå vil selvsagt mindretallet i komiteen, Fremskrittspartiet, selv redegjøre for sitt standpunkt. Jeg må likevel si at jeg synes partiets standpunkt i forbindelse med deres samlet plan-forslag er uklart, når de i sine merknader sier: «Disse medlemmer mener det er fullt mulig å lage en slik plan på et overordnet detaljnivå, uten at det må være like detaljert og omfattende som samlet plan for vannkraft.» Og så sies det: «Disse medlemmer mener samtidig at det vitner om forskjellsbehandling når flertallet ikke våger å utsette vindkraftprosjekter for en lignende helhetsvurdering som vannkraftprosjekter utsettes for.»