Mitt spørsmål går til likestillingsministeren. Det er en kjent sak at fundamentalistisk islam prediker vold, ufrihet og tvang. Det har også fremkommet at muslimske menigheter ved imamene åpner for vold mot kvinner. Dette er virksomhet og holdninger vi ikke vil ha i Norge, og vi ser resultatet i form av at andel innvandrerkvinner ved krisesentrene er i ferd med å passere 50 pst. I november 2005 uttalte statsråd Karita Bekkemellem til nyhetsbyrået ABN: «Det er helt uakseptabelt, og regjeringen vil se på om statsstøtten kan brukes som et pressmiddel. Imamer må ta avstand fra vold mot kvinner, ikke komme med utsagn som kan legitimere det.» Videre uttalte hun: «Vi skal kjempe mot kvinnevold blant nordmenn, og kan ikke godta det blant våre nye landsmenn.» Volden er en side av det, tvangsgifte, omskjæring, ufrihet og burkatvang er andre sider. Det er gått snart et halvt år siden dette utspillet, og hva konkret har statsråden gjort i denne perioden? Vi har ikke sett konkrete tiltak, annet enn kartlegginger og utredninger – det vi på godt norsk kaller prat. Men dette er problemer som ikke kan løses med prat. Vi så Regjeringens puslete og defensive holdning når det gjaldt forsvaret av ytringsfriheten i karikaturtegningssaken. Mange følte dette som et knefall for fundamentalistene. Mitt spørsmål til statsråden: Dette handler om kvinners situasjon i Norge, og kanskje de svakeste kvinnene: innvandrerkvinnene. Hva har hun konkret gjort, og hva vil hun konkret gjøre på dette området?