Det mest alvorlige ved politikk er i praktisk politikk å etterleve det man har lovet sine velgere. Dette halvåret har vært et en demonstrasjon i å springe fra løftene sine. Noen av oss drev nemlig en valgkamp for en del måneder siden, hvor vi opplevde at Senterpartiets representanter stod på ferjekaiene og lovte gratis ferjer. Da er det ikke urimelig at det er noen som begynner å spørre: Kommer det ikke snart? Hva vil Senterpartiet med Ferje-Norge? Svaret er ikke kommet, annet enn at de sitter og utreder. Det handler selvsagt om at man har møtt virkeligheten og pengesekken. Derfor er det av og til nødvendig, dessverre, å la noen få lov til å møte virkeligheten. Ellers vil jeg gjerne ha sagt, siden det er snakk om Venstre og samferdselspolitikk, at er det noe det skinner av, så er det den formidable kollektivsatsing som den forrige regjering gjorde i forrige periode. Der hvor vi trenger samferdselssatsing mer enn noe annet, der hvor bilene står oppå hverandre og forurenser uten å gå framover, der trenger vi kollektivsatsing. Der har Venstre gjort et formidabelt løft gjennom den forrige regjering. Og så langt ser vi altså en samferdselsminister som lover satsing på fylkesveier, og utreder gratis ferjer. Vi får bare vente.