I motsetning til Fremskrittspartiet har jeg ikke noe problem med å redegjøre for hva mitt klimapolitiske standpunkt er. Jeg er tilhenger av Kyotoprotokollen, og jeg tok initiativet til at Norge fikk den ratifisert. Det var det bred enighet om i Stortinget, med unntak av Fremskrittspartiet. Jeg mener at de menneskeskapte klimaendringene vi står overfor nå, krever globale tiltak. Det krever tiltak i Norge, som vi har startet med å gjennomføre, og det krever også globale tiltak. Nå er det jo slik at tiltakskostnadene globalt sett er lavere i en rekke land enn de er i Norge. I Norge er vi i den situasjonen at 97 pst. av elektrisiteten kommer fra vannkraft, så vi kan ikke stenge et gammelt kullkraftverk for å oppfylle våre klimaforpliktelser. Jeg mener at vi skal gjøre en betydelig jobb fremover nasjonalt, men også internasjonalt. Så kan man si: Er det ikke et paradoks at vi er en olje- og gassnasjon? Jeg mener at vi må greie å ha en offensiv olje- og gasspolitikk i Norge, men innenfor Kyoto-forpliktelsene og innenfor klimaforpliktelsene.