Jeg vil benytte anledningen til å gi honnør til forslagsstillerne, som har fremmet dette forslaget, og ikke minst til komiteen som kommer med denne innstillingen. Det er nyttig for departementet og Regjeringen i det arbeidet som skal gjøres i forhold til særlig straffelovens spesielle del. Jeg er glad for at komiteen ser det som hensiktsmessig at eventuelle endringer av særlig straffeloven § 204 skal gjøres i forbindelse med dette arbeidet. Pornografibestemmelsen har vært gjenstand for ganske så mye politisk debatt, men ikke minst juridisk debatt, gjennom tidene. Anvendelsen av bestemmelsen byr på mange utfordringer, i likhet med andre bestemmelser som inneholder rettslige standarder. Hva som til enhver tid anses som støtende, er ikke uten videre klart, foruten at den viser til en bestemt oppfatning av seksualitet og moral. Som følge av revisjonsarbeidet av straffeloven vil jeg på det nåværende tidspunkt ikke foregripe eventuelle endringer i straffeloven § 204, men jeg vil understreke at Justisdepartementet vil ta hensyn til komiteens merknader – og mange gode merknader – i sitt arbeid med nettopp pornografibestemmelsen. Særlig har komiteen framhevet barns beskyttelse mot pornografisk materiale. Jeg er enig med forslagsstillerne og komiteen i at barn har særlig behov for beskyttelse mot kjønnslige skildringer. Mye kan tale for at dette behovet ikke er dekket gjennom dagens straffelovgivning, straffeloven §§ 204 og 204 a, slik disse lyder i dag. Barn har jo et særlig rettmessig behov for å bli beskyttet også mot lovlige kjønnslige skildringer og nakenbilder, som typisk brukes som ledd i distribusjon og omsetning av publikasjoner og filmer. Spørsmålet om å gi å regler om et utstillingsforbud har jo, som komiteen også har bemerket, vært på høring. Jeg tar sikte på å følge opp med et forslag om nettopp dette. Jeg er for øvrig enig med komiteen i at også voksne enkeltindivider i utgangspunktet selv må kunne velge seg til eller fra seksualiserte framstillinger av nakenhet, og vil ta hensyn til dette i revisjonsarbeidet. Jeg er dessuten enig med komiteen i at norsk deltakelse i internasjonalt arbeid er positivt, og det er absolutt nødvendig for å bekjempe kriminalitet over landegrensene. Dette gjelder også produksjon og distribusjon av ulovlig pornografisk materiale. For øvrig vil jeg understreke at vurderingene knyttet til skjerpet lovgivning når det gjelder pornografi, vil bygge på de prinsippene som begrunner bruken av straff, som for så vidt representanten Nistad også var inne på i sitt innlegg. I NOU 2002:4 Ny straffelov, framhever Straffelovkommisjonen prinsippet om en tilbakeholden og målrettet bruk av straff. Det er først og fremst handlinger som på en eller annen måte medfører fare, eller fare for skade, som bør straffesanksjoneres. Det er det man kaller skadefølgeprinsippet. Prinsippet bygger på at individet i størst mulig grad bør kunne handle fritt, og at straff bare bør kunne anvendes når tungtveiende grunner taler for det. En type atferd bør ikke være straffbar bare fordi et flertall skulle mislike den. I Ot.prp. nr. 90 for 2003-2004 – vedtatt av Stortinget – gir departementet sin støtte til skadefølgeprinsippet. Det fastslås videre at straff normalt ikke bør brukes for å verne moralske eller religiøse normer, og at straff trolig har liten påvirkningskraft på moralsynet, i hvert fall på en del områder. Ofte vil dessuten moralske holdninger best kunne bygges opp og håndheves gjennom sosiale sanksjoner som rettes mot den som har brutt normen. I forbindelse med behandlingen av Grunnloven – Innst. S. nr. 270 for 2003-2004 – som også representanten Nistad var inne på, understreket medlemmene fra Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet at grensen mellom lovlig og ulovlig pornografi bør knyttes opp mot skadefølgebetraktningene og ikke rene moral- og sedelighetshensyn. Jeg er på et generelt grunnlag enig i de betraktningene som ligger til grunn for dette skadefølgeprinsippet. Jeg oppfatter det også dit hen at forslagsstillernes intensjon faktisk i stor grad er å følge skadefølgeprinsippet. Dette prinsippet vil, i tillegg til komiteens merknader, bli styrende for den nærmere vurderingen av nettopp pornografibestemmelsen.