Representanten Oddbjørg Ausdal Starrfelt avsluttet sitt innlegg med å si – i anførsel – at jernbanemannen er en arbeiderpartimann. For Kristelig Folkeparti er det i jernbanepolitikken viktig å huske å sette de reisende i fokus. Etter mitt skjønn kommer de fra alle partier – noen er til og med nokså udefinerbare politisk. Det tror jeg det er viktig å ta hensyn til i NSBs framtidige satsing. Innleggene så langt har vist at det er rimelig stor enighet om NSBs virksomhet framover. Den store skillelinjen går ved Fremskrittspartiet, som etter Kristelig Folkepartis synspunkt vil rasere norsk jernbanevirksomhet. Det skal jeg komme tilbake til i slutten av mitt innlegg. I Kristelig Folkeparti er vi overrasket over at de partiene som sterkest taler for å satse på NSB i framtiden, blir så opptatt av bussvirksomheten. Det overrasker særlig at Sosialistisk Venstreparti gjør satsing på buss til en hovedsak i denne debatten, når det er jernbanen vi drøfter her. Kristelig Folkeparti er i tvil om NSBs storsatsing på buss – gjennom Nettbuss – er forenlig med selskapets primæroppgave: å drive jernbane. Et tungt busselskap vil selvfølgelig konkurrere i alle segmenter, også på strekninger der NSB kjører tog med statsstøtte. 40 pst. av inntektene til NSB kommer fra statens kjøp. På strekninger der man konkurrerer med seg selv, bør – etter Kristelig Folkepartis syn – Nettbuss ikke være med i konkurransen. Det ville i så fall medføre at staten måtte betale mer for å opprettholde togtrafikken i det samme området, mens man samtidig tjente penger på busselskapet som kjører parallelt. Så litt om mitt hjertebarn, Nordlandsbanen. Den fikk et løft i forbindelse med kollektivmeldingen som Regjeringen la fram. Da ble Nordlandsbanen en hovedbanestrekning, og det har ført til en kraftig opprustning. I år brukes det 100 mill. kr på å fullføre GSM-R og ATS. Det er trasert ut for tunneler, og det kommer nye krysningsspor. Det vil etter Kristelig Folkepartis mening måtte føre til en sterkere satsing fra NSB og CargoNet, både på godstrafikk og på å øke persontransporten i området. Regiontogene er blitt en suksess, og det skal NSB ha ros for. Natttoget går godt og er presist, og det tar passasjerer. Billigbillettene her har vært en oppmuntring for folk i nord, og jeg er glad for at dette skal videreføres. Men det er foreløpig ikke full tilfredshet med at Agenda-togene brukes som dagtog. Vi venter i spenning på de nye stolene, og så får vi se om folk blir fornøyd med dem. Men for Kristelig Folkeparti er det viktig å understreke at det må være et mål at lokovognene i framtiden også skal være transportører på Nordlandsbanen på dagtid. Så litt om Arctic Rail Express – godsruten fra Alna til Narvik – som også er en suksess. Kristelig Folkeparti vil være en pådriver for at CargoNet skal videreutvikle og trygge dette tilbudet. Så til slutt til det store skillet mellom Fremskrittspartiet og de andre partiene. At Fremskrittspartiet vil børsnotere og privatisere NSB, er ikke noe nytt. Det kan vi forholde oss til. Men det store skillet ligger i selve satsingen på jernbanenettet. I stedet for å styrke jernbanen vil Fremskrittspartiet bygge ned virksomheten. La meg sitere litt fra det de skriver i innstillingen på side 6: «Disse medlemmer viser til at denne veksten sannsynligvis vil være forbigående.» Man ønsker altså helst at veksten i antall passasjerer skal være forbigående. Så skriver de videre: «For transport av personer på veg, både i privatbiler og buss, viser utviklingen en stabil og kraftig vekst. Det vil derfor etter disse medlemmers syn være naturlig å satse på en kraftig utbygging av vegnettet.» Man bruker altså en virksomhetsmelding om NSB til å snakke om en kraftig utbygging av vegnettet. Da undres vi som var i mindretall da vi behandlet Nasjonal transportplan, der Fremskrittspartiet gikk sammen med flertallet og sa at vi skulle ha en kraftig satsing på jernbanen – ja, det skulle brukes 10 milliarder kr ekstra: Hvor blir det av denne satsingen?