Denne saken handler om opprydding i en sak som Regjeringen har håndtert særdeles dårlig, nemlig sykelønnsordningen, hvor næringslivet skulle få en kraftig ekstraregning gjennom økte egenandeler. Jeg tror alle, også regjeringspartiene, er enige om at Regjeringens første forslag var klumsete og lite gjennomtenkt. IA-avtalen var og er som kjent en avtale mellom likeverdige parter. At en av partene går ut av avtalen og prøver å diktere de andre avtalepartene uten å ha diskutert dette på forhånd, viser en total mangel på forståelse for hvordan en seriøs avtalepartner opptrer. Dette førte da også til at Regjeringen måtte krype til korset etter massiv kritikk, ikke minst fra NHO og LO. La oss håpe at Regjeringen lærte noe av dette, og at dette ikke gjentar seg. Fremskrittspartiet støtter den avtalen som nå er lagt fram, men det er åpenbart store usikkerhetsmomenter rundt hvordan dette skal fungere i praksis. Spesielt gjelder dette kjøp av helsetjenester. Jeg håper statsråden vil redegjøre nærmere for dette, men jeg skal gjennomgå noen av de punktene hvor det er uklarheter. Først vil jeg gjerne ha svar på om kjøp av helsetjenester skal brukes til å kjøpe tjenester også av private aktører, eller om pengene skal overføres til helseforetakene. Skal da eventuelt de som kjøpes fri, passere kronikere eller andre i helsekøen, slik at disse får lengre ventetid? Det er også slik at hvis en arbeidsgiver betaler for en operasjon eller en behandling for er arbeidstaker, skal arbeidstakeren fordelsbeskattes. Hvordan vil dette forholde seg når staten som arbeidsgiver betaler en statsansatt ut av helsekøen? Vil den statsansatte da bli fordelsbeskattet? Hvis ikke vil jeg gjerne ha en begrunnelse for det. Det er selvfølgelig helt utrolig at Regjeringen tilbakeførte reglene om fritak for beskatning når en arbeidsgiver betaler for behandlingen av en ansatt, slik at arbeidstakeren nå blir beskattet. Den ordningen som var tidligere, sparte både staten, arbeidsgiveren og arbeidstakeren for penger og bidro til å få arbeidstakerne mye raskere tilbake i arbeid, noe som har vært målsettingen ved omleggingen av sykelønnsordningen nå – i tillegg til at arbeidstaker unngikk ekstra lidelser på grunn av venting. Det var en vinn-vinn-sak for alle, ikke minst for staten. Jeg kunne derfor tenke meg å spørre statsråden om han kunne tenke seg å reversere ordningen med beskatning av arbeidstakere hvis arbeidsgiveren betaler for behandlingen. Det burde etter mitt syn vært en del av den nye IA-avtalen. Jeg håper at det kommer i framtiden.