Vernesaken for Trillemarka–Rollagsfjell inngår i arbeidet for økt skogvern. I mars 2003 iverksatte Miljøverndepartementet ved daværende statsråd Børge Brende en saksbehandling for å vurdere vern av et større skogområde i Trillemarka–Rollagsfjell. Skogarealet som ble utredet for nytt vern, var på ca. 161 km2. Høsten 2003 voterte Stortinget over følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen om ikke å opprette nytt naturreservat i stort omfang i Trillemarka – Rollag Østfjell i tillegg til den delen av Trillemarka som ble vernet i 2002.» Forslaget falt med 77 mot 21 stemmer, og arbeidet med å vurdere vern av et større skogområde i Trillemarka–Rollagsfjell er dermed videreført. Miljøverndepartementet har nylig mottatt tilrådingen fra Direktoratet for naturforvaltning om vern av Trillemarka–Rollagsfjell. Saken vil bli underlagt grundig behandling i departementet. Jeg legger stor vekt på å få innspill og synspunkter fra de ulike partene i saken, som jeg jobber tett og mye med. Regjeringen vil ta stilling til verneomfanget for området mot slutten av året. Behovet for finansiering knyttet til vernet vil først kunne anslås når spørsmålet om verneomfang er avklart. Det vil derfor tidlig i 2007 bli lagt fram en sak for Stortinget om finansiering. Når det gjelder Hyllingsdalen, er et forslag til vern av området, inkludert fire naturreservater i Røros kommune, sendt på høring i vår med høringsfrist 16. juni. Planarbeidet er et ledd i oppfølgingen av St.meld. nr. 62 for 1991-92 Ny landsplan for nasjonalparker og andre større verneområder i Norge. Det samlede arealet for verneforslaget er på ca. 345 km2. Ulike forslag til arealomfang og -avgrensing ble omtalt i nasjonalparkmeldingen. Under behandlingen av meldingen i 1993 tok ikke Stortinget konkret standpunkt verken til verneform eller arealomfang for de noe over 50 verneforslagene i landsplanen. Dette skulle avklares senere gjennom den ordinære verneplanprosessen etter saksbehandlingsregler fastsatt med hjemmel i naturvernloven. For Skardsfjella–Hyllingsdalen ble det under det senere dokumentasjonsarbeidet avdekket betydelige vernekvaliteter også videre nordover og vestover. Dette er verdier man ikke kjente til da stortingsmeldingen ble utarbeidet. Fylkesmannen i Sør-Trøndelag har derfor fremmet et verneforslag som i areal er større enn det som fremgår av St.meld. nr. 62. Gjennom møter og høringer har Fylkesmannen innhentet nyttige opplysninger som grunnlag for å vurdere konsekvensene i forhold til ulike brukerinteresser. Fylkesmannen vil i nær framtid komme med sin tilrådning, som videre skal behandles av Direktoratet for naturforvaltning. Deretter går saken til Miljøverndepartementet, som klargjør vernesaken for avgjørelse av Kongen i statsråd. En slik saksprosedyre og myndighetsutøvelse er i samsvar med naturvernlovens bestemmelser og vanlig praksis.