Jeg har også registrert det samme som statsråden, at en stor partifragmentering og høy sosialistandel i kommunestyrene henger sammen med lav effektivitet. Det statsråden viser til med hensyn til den kompetansen som vi nå skal hente ut for å finne riktig verktøy, er ikke noe nytt. Schei-komiteen fra 1947–48, Christiansen-utvalget, Rattsø I og Rattsø II, oppgavefordeling, maktutredning, Effektutvalget, Distriktskommisjonen – alle disse utredningene har jo pekt i samme retning. Er det ikke slik nå at vi står og tramper og ikke kommer noen vei med å skape en mer effektiv og rasjonell offentlig struktur, særlig når det gjelder kommunestrukturen? Jeg skal ikke nevne fylkeskommunen i denne forbindelse, for statsråden og jeg er vel enige om at den må forsvinne. Men mitt spørsmål til statsråden er rett og slett: Finnes det nå noen nye kort i ermet for å få framdrift i en ny struktur?