Kristelig Folkeparti støtter intensjonen i Dokument nr. 8-forslaget fra Fremskrittspartiet. Det er viktig å stimulere og belønne dem som ønsker – og som er friske nok til det – å arbeide etter at de er fylt 67 år. Forslagsstillerne har rett i sin beskrivelse av at samfunnet trenger flere hender til å utføre alle de oppgavene som vi vil stå overfor i framtiden. Eldre er en ressurs som arbeidslivet kan bli helt avhengig av. Også derfor er det viktig at de blir behandlet med den respekten de fortjener. Mange eldre opplever at de ikke blir ansatt fordi bedriften ønsker et ungt og ekspansivt miljø. Andre blir forbigått og direkte diskriminert i ansettelsesprosessen. Argumentasjonen som brukes for å velge yngre kandidater, er at man ønsker stabilitet, og at arbeidstakerne kan stå lenger i jobben. Dette argumentet beskriver ikke virkeligheten. Undersøkelser som KS har foretatt, viser at yngre arbeidstakere er de som hyppigst skifter jobb. Eldre er en meget stabil arbeidskraft. I tillegg kan bedriften nyttiggjøre seg deres lange erfaring, kompetanse, innsikt og kontaktnett. Det er skuffende at en fersk undersøkelse fra MMI dokumenterer at halvparten av arbeidsgiverne her i landet ikke vil vurdere å ansette en arbeidssøker som har mindre enn ti år igjen av sin yrkeskarriere, til tross for at 50-åringer er en langt mer stabil arbeidskraft enn f.eks. en 30-åring. Dette handler mye om hvilke holdninger en har til eldre arbeidstakere. Her kan vi alle være med på å gi positive signaler. Knapphet på arbeidstakere vil etter hvert vise bedriftene at deres framtidige suksess er avhengig av at de greier å holde seniorene i arbeid. Da trenger vi en seniorpolitikk som gjør dette mulig. Fleksibilitet, mulighet til å trappe ned gradvis og å få tildelt interessante arbeidsoppgaver er viktig i den sammenheng. Kristelig Folkeparti var med på merknader da vi behandlet pensjonsmeldingen, hvor det sies at det skal lønne seg å arbeide også etter en har fylt 67 år. Dette står vi fast ved. Vi mener også at AFP-ordningen gir svake incentiver til å stå i arbeid etter 62 år. Når vi likevel ikke støtter Fremskrittspartiets forslag i dag, er det fordi vi er i gang med en pensjonsreform. Her er det gitt sterke føringer om at det skal lønne seg pensjonsmessig å stå lenger i arbeid. Vi vil avvente denne meldingen og forslag til virkemidler som skal gjøre det lettere og mer lønnsomt for pensjonister å bidra med sin arbeidskraft. Avslutningsvis vil jeg vise til en dom i Stavanger tingrett fra 12. mai i år. I en tid der mange førtidspensjonerer seg og bruker AFP-ordningen, er det interessant å lese om en Statoil-ansatt som ønsker å stå lenger i arbeidslivet enn bedriftens pensjonsalder på 67 år. Selv om den dommen ikke er rettskraftig ennå, er det verdt å merke seg at domstolen nå påpeker virksomheters plikt til å vurdere opprettholdelse av særskilte aldersgrenser i lys av de nye reglene om forbud mot aldersdiskriminering.