Det er åpenbart – og det er gledelig – at interpellanten deler Regjeringens ambisjoner på skipsfartsområdet. Når det blir sagt at vi skal være på pallen som skipsfartsnasjon, er det også denne regjeringens ambisjon. Det er en realitet at da den forrige regjeringen overtok – for drøyt fem år siden – var Norge nummer tre på statistikken målt i flåtestørrelse. Da den forrige regjeringen gikk av – den regjeringen som altså hadde støtte av representanten Kielland Asmyhrs parti – var vi nede på sjuendeplass. Nå er vi oppe igjen på femteplass målt i flåtestørrelse. I tillegg til endringer i volum og i tonn, har det vært en forandring i den norske flåten i retning av mer avansert teknologiske fartøyer, bl.a. knyttet til offshoreflåten. Det har altså vært både en teknologisk utvikling og en god utvikling i volum når det gjelder sjøfart og skipsfart under denne regjeringen. Det er riktig, som representanten sier, at det er mange som investerer i utlandet. Jeg var for tre uker siden med kronprinsparet på besøk til India, og registrerte der at norske båter var under bygging. Men samtidig registrerte jeg at indiske rederier kontraherer de avanserte offshorefartøyene fra f.eks. Aker Brattvaag. Det betyr at handelen går begge veier. En stor del av innsatsfaktorene og utstyret i de båtene som blir bygd i India, er levert av norske underleverandører – fordi vi er flinke, fordi vi har et godt maritimt miljø i Norge, og fordi vi har avansert teknologi på navigasjon og andre systemer som andre land bruker. Det gjelder f.eks. også skipskonstruksjon. Så dette går på kryss og tvers av landegrensene. Med dagens maritime politikk går det altså bedre for Norge enn det gjorde under den forrige regjeringen. Så var det spørsmål om hvilke virkemidler vi har, eller – som representanten kalte det – verktøy. Vi har en lang rekke virkemidler. En del av virkemidlene har vært der hele tiden, men har blitt brukt for lite. Vi investerer stort i forskning på denne sektoren, delvis gjennom MAROFF, som er programmet til Forskningsrådet, vi har økt aktiviteten i retning av mer investeringer i Norge, gjennom MARUT, vi har utvidet GIEK-ordningen med 10 milliarder kr – i hvert fall dersom forslaget i statsbudsjettet blir vedtatt i Stortinget – vi jobber med den maritime strategien som representanten etterspør nå, vi har forbedret nettolønnsordningen, vi oppretter et «Center of Expertise» for maritim sektor og andre senter med stor vinkling inn mot det maritime – ja, vi har så mange tiltak at jeg rekker ikke engang å ramse dem opp, for nå må jeg avslutte innlegget mitt.