Jeg finner det nødvendig å kommentere det siste innlegget fra representanten Hagen. Jeg har ikke trukket i tvil at det er adgang for partigrupper eller enkeltrepresentanter i Stortinget til å fremme lovforslag som gjennom lov fastsetter bestemte regler av den typen som Carl I. Hagen hadde røsket sammen fra våre nordiske naboland, men da må det skje gjennom lovvedtak. De lovvedtakene må være i samsvar med Grunnloven, selvfølgelig. Det spesielle i denne sak er at man har fremmet anmodningsforslag til Regjeringen i en innstilling om en helt spesiell sak, nemlig den kritikk som er rettet mot saksbehandlerpraksis i UDI. Derfor blir det en avsporing hvis man begynner å diskutere hva som måtte stå skrevet på .org her eller der. Mitt grunnleggende spørsmål er: Hvilke av de saksforhold som en enstemmig komite har kritisert, ville ha kommet i en annen stilling dersom ett eller flere av Fremskrittspartiets forslag hadde vært realisert? Svaret på det er, så vidt jeg kan skjønne, at det eneste som hadde kommet i en annen stilling, var at direktøren i UDI i så tilfelle hadde vært uavsettelig, og at man i tilfelle måtte ha reist rettssak mot direktøren, fordi han da ville hatt et stillingsvern som bare embetsmenn har etter norsk statsrett. Og hvordan det skulle være et svar på de kritikkverdige forhold som man her peker på, går langt over min begripelse. Det er rett og slett ingen saklig, substansiell sammenheng mellom det denne saken dreier seg om, og de demonstrasjonsforslagene som man har funnet det opportunt å henge på saken.