Det er to ting som er kommet fram i debatten som jeg har lyst til å ta opp. Det ene er innlegget fra Lund Bergo, om hvor viktig det er å ha bredde i medietilbudet. Det er ikke sikkert at jeg og Lund Bergo er så fryktelig uenige, men den tilnærminga som regjeringspartiene nå har til hele mediepolitikken, syns jeg er litt skremmende. Det har vi sett i en del andre saker også, f.eks. knyttet til politisk reklame. Lund Bergos tilnærming er på en måte redselen for at folk skal se for dumme tv-programmer. Det kan man sjølsagt være engstelig for, men jeg mener at hovedutfordringa innenfor medieverdenen når det gjelder allmennkringkasting f.eks., er at vi i dag får så stort medieoppbud at du ikke bare kan velge programmer som ikke øker intelligensen, men du kan også velge programmer som bare tilfredsstiller dine egne synspunkter i utgangspunktet. For den offentlige debatten er det noen ekstra utfordringer. For den offentlige debatten er det ganske skummelt hvis vi får en medieverden der vi ikke utfordres, en medieverden som ikke har som mål å være med på den store dannelsesprosessen media egentlig er med på med hensyn til oss. SV henger her igjen i en, mildest talt, 1980-talls tankegang om hva medieutfordringene er, og det syns jeg er litt skremmende. Det andre er selvfølgelig representanten Tybring-Gjedde. Jeg hadde ikke trodd at jeg skulle gjøre det, men jeg har faktisk lyst til å ha med meg Tybring-Gjedde i operaen en kveld for å se hvilke typer mennesker som er der. For de er nok litt annerledes. Når jeg møter pappaen til Tybring-Gjedde på slike forestillinger, er det nok en litt annerledes sammensetning der enn hva Tybring-Gjedde tror at det er. Dette innlegget syns jeg viser at vi har et godt grunnlag i Venstre når vi prøver å forklare hvorfor et regjeringssamarbeid med Fremskrittspartiet er umulig, og når vi ramser opp kultur som en av de viktigste sakene for å vise forskjellene mellom oss. Det er en tilnærming til hva kulturpolitikk er, det er en tilnærming til hva dannelse er i et samfunn, og det er en tilnærming i forhold til hva det er vi politikere skal være med og utvikle, og hva alle borgere skal være med og utvikle, som ligger svært fjernt fra en liberal tankegang. Det er nok klart ideologisk, men det ligger ganske langt fra de fleste andre partiene her. Så jeg håper fortsatt at den profilen som kulturrepresentantene i kulturkomiteen forholder seg til, er litt greiere å diskutere, sjøl om det også er store uenigheter og store forskjeller. Men forskjellene mellom Venstre og Fremskrittspartiet er i hvert fall vist fram godt i denne salen en gang for alle.