Fremskrittspartiet er kritisk til norsk utviklingspolitikk, og det er naturligvis lov. Høyre har også vært kritisk til norsk utviklingspolitikk og bistandspolitikk. Jeg tror det er viktig at vi alle stiller oss det veldig vesentlige spørsmålet: Skaper norsk bistand utvikling? Fremskrittspartiet er særlig kritisk til stat til stat-bistanden. Her mener jeg Fremskrittspartiet ikke helt har fulgt med i timen, for det har skjedd svært mye i utviklingspolitikken bare siden midten av 1990-tallet. I Fremskrittspartiets særmerknader vises det til flere undersøkelser fra 1990-tallet som viser at utviklingslandene, ved at de mottok bistand, kunne bruke egne midler på en måte som ikke bidrog til vekst og fattigdomsreduksjon. Men her har altså verdenssamfunnet, Verdensbanken og IMF kommet inn med nye virkemidler, bl.a. nasjonale strategier for fattigdomsreduksjon, som også er grunnlaget for den stat til stat-bistanden Norge gir. Mener Fremskrittspartiet dette er et nyttig virkemiddel, eller synes man ikke noe om disse nasjonale strategiene for fattigdomsreduksjon i det hele tatt?