Internett og elektronisk kommunikasjon har skapt en ny virkelighet. For barn og ungdom er denne virkeligheten en selvfølgelighet. Internett har alltid vært der. Det er en del av deres omgivelser og kontaktnett like mye som naboene, klassekameratene og fotballaget. Voksne er ikke alltid like klar over hvilke farlige situasjoner som kan oppstå via nettet. Anonymiteten på nett kan også gjøre det vanskeligere å avsløre personer med skumle hensikter. De vanlige faresignalene er ikke nødvendigvis til stede, barnet er kanskje ikke klar over at personen de snakker med, i virkeligheten er en voksen mann. At kontakten foregår over nettet, kan også gjøre at det virker mindre farlig å snakke med personer som man ellers ikke ville ha snakket med. Kontakt over nettet gir også mulighet for å bygge opp et tillitsforhold over tid. Overgrep som ble begått etter kontakt over Internett, var nettopp bakgrunnen for den britiske straffebestemmelsen om «grooming». I denne saken hadde en voksen mann på 33 år forgrepet seg seksuelt på en jente på 13 år som han hadde truffet via nettet. Gjennom måneder med «chatting» hadde han bygget opp et vennskap med jenta. Etter dette overgrepet ble han pågrepet da han var på vei til å treffe en ny jente på 14 år. Saken førte til debatt om muligheten for å pågripe og straffedømme personer før overgrep blir begått. Et eget straffebud mot såkalt «grooming» ble vedtatt i 2003 og trådte i kraft i 2004. I grove trekk gjør denne britiske straffebestemmelsen det til en forbrytelse å reise for å møte et barn man har kommunisert med minst to ganger tidligere, i den hensikt å begå en straffbar handling overfor barnet. Forbrytelsen er altså fullbyrdet idet man møter barnet, eller reiser for å møte barnet. Det er altså ikke et krav at det har skjedd et faktisk overgrep. Beskyttelse av barn og ungdom mot overgrep er et prioritert område for Regjeringen. Regjeringen har i sin programerklæring sagt at man ønsker å intensivere innsatsen mot overgrep mot barn. Det er også sagt at man vil arbeide videre med å forhindre Internett-relaterte overgrep ved å pålegge nettleverandører filter og vurdere innføring av en «grooming»-bestemmelse. Jeg mener det har mye for seg å kriminalisere den forberedende handling. Dette vil ikke være en nyvinning i norsk rett. Samtidig mener jeg en i tilfeller som her diskuteres, er kommet lenger enn til tankestadiet. Den voksne har kommunisert med barnet, et møte er avtalt, og en er på vei til dette møtet, uten at barnets foreldre er involvert fra den voksnes side. 50 000 norske barn mellom 9 og 16 år har snakket med fremmede på Internett og senere møtt disse. 10 000 av disse barna opplevde at personer som utga seg for å være barn, viste seg å være voksne. I 30 pst. av tilfellene reiser barna alene til møte med en nettvenn. 1 000 barn har opplevd at den de har møtt, har prøvd å skade dem fysisk, eller har sagt stygge ting til dem. Kun 1/5 av foreldrene vet om barnas møte med nettvenner. I 2001 gav Google-søk 425 000 treff på søkeordet «child pornography». Interpol har i sin database mer enn 150 000 bilder av 25 000 misbrukte barn fra over 50 land. Hver dag vises Kripos’ filterplakat mellom 13 000 og 15 000 ganger. Hver dag – i Norge! Når det gjelder overgrepsbilder av barn: Loven er betydelig skjerpet. En har fått en egen straffebestemmelse i straffeloven, straffeloven § 204 a, som gjør all form for befatning med slikt materiale forbudt og belagt med straff. Det er viktig at vi som politikere følger nøye denne utviklingen. Jeg viser til hva en samlet justiskomite sa for nøyaktig ett år siden: «Komiteen ber Regjeringen følge utviklingen i bransjen nøye. Dersom ikke internettilbyderne i Norge har et filter som nevnt innen utgangen av 2006, ber komiteen Regjeringen fremme forslag for Stortinget som påbyr dette.» De sa videre: «Komiteen mener det er viktig at Nye Kripos’ tipstjeneste for å melde fra om seksuelle overgrep mot barn på Internett gjøres bedre tilgjengelig og bedre kjent.» Vi må være villige til å sette inn ressurser til bl.a. informasjonsarbeid, støtte frivillige organisasjoner, politi og se på mulighetene for å lovregulere dette feltet.