Jeg er veldig glad for at vi kan gjennomføre denne debatten helt uten dop, som representanten var inne på. Spørsmålet var om ikke undertegnede så udekkede behov, om jeg ikke så omstillingsbehov, om jeg ikke ønsket meg tidsmessige sykehus. Jeg tror jeg har akkurat de samme ønskene om – det er kanskje drøyt å kalle det for lengselen – at det skal være en realitet. Men jeg kan ikke med min beste vilje forstå at dette regnskapsgrepet hvor vi sørger for at vi har 2 milliarder kr mer til avskrivninger, og tilfører 2 milliarder – 2 pluss og 2 minus – ikke vil resultere i nøyaktig de samme omstillingsutfordringene i norsk helsevesen. Det går utmerket godt an å beholde nøyaktig det systemet vi her har foreslått, og allikevel bevilge 1 milliard, 2 milliarder eller hva man måtte ville, for å få akkurat disse tidsmessige sykehus. Jeg har også merket meg at det i revidert nasjonalbudsjett ikke er noen partier som har foreslått bevilgninger som rettferdiggjør holdningene man har til denne odelstingsproposisjonen.