Også i dag skrives det et lite stykke norsk politisk historie, når Arbeiderpartiets, SVs og Senterpartiets stortingsrepresentanter vedtar rammene for neste års budsjett. Senterpartiet er stolt av å være en del av en sentrum-venstre-regjering som har begynt på jobben med å gi landet en ny politisk kurs, hvor utjamning, fellesskap, likeverd og bærekraft er ledestjernene. Senterpartiet gikk til valg på tre saker som vi sa til velgerne at vi skulle løfte fram i neste stortingsperiode: Vi skulle styrke lokal velferd, vi skulle ta et krafttak for kultur og frivillighet, og vi skulle få på plass en mer aktiv næringslivspolitikk. Gjennom det framlagte budsjettet viser vi at vi leverer i de sakene som vi sa i valgkampen at vi skulle løfte fram. Kommunene får en kraftig styrking: 5,7 milliarder kr mer i frie inntekter i 2006 enn i 2005 er viktig for folks hverdag. Det vil føre til at vi får flere lærere i skolen, at det blir flere hender til omsorg, at det blir mer støtte til det lokale, frivillige kulturlivet. Det gir rom for at man i kommunene kan ta fatt igjen på det viktige forebyggende arbeidet. Det er mulig å ha rom til fortsatt å satse på eldresentrene, det er mulig fortsatt å styrke innsatsen for ungdom gjennom bl.a. ungdomsklubber. Det viser at det er mulig å gå i retning av et mer forebyggende samfunn og i mindre grad et reparerende samfunn. Kommunene er avgjørende for at vi skal få til den omformingen i tenkning at vi evner å tenke forebyggende, ikke bare reparerende. Sultefôringa av kommunene har ført til at man en god del steder rundt omkring i Kommune-Norge har fattet både ukloke og kortsiktige vedtak, ikke fordi kommunepolitikerne ønsket det, men fordi de rett og slett ikke hadde noe valg. Vi vil gi våre lokalt folkevalgte muligheten til å opptre rasjonelt, til å gjøre det de ønsker, nemlig å utvikle lokalmiljøene sine. Og det er hyggelig å registrere den glede og lettelse som gjør seg gjeldende i Kommune-Norge, helt uavhengig av politisk tilhørighet. Kommuneøkonomi handler også om folkestyre. Sultefôring av kommunene undergraver folkestyre og lokaldemokrati. Levende folkestyre forutsetter at en har handlefrihet lokalt, at en kan bruke hodet lokalt, at en kan gjøre kloke ting, at en kan være noe mer enn en utøver av statlig politikk. Gjennom styrket kommuneøkonomi legger vi òg grunnlaget for framtidig rekruttering til lokalpolitikken, og – ikke minst – til et bredt lokalpolitisk engasjement. Mitt parti snakket mye om kultur og frivillighet i valgkampen. Nå følger vi opp kulturløftet. Vi er av dem som tror at kultur gjør oss gladere og friskere, gjør oss mer kreative, mer empatiske. Noen av oss tror faktisk at kultur er botemiddel for det meste. Det bidrar til livskvalitet, gir oss mer meningsfylte liv. Er det noe vi trenger å snakke masse om i tida framover, er det nettopp hvordan vi skal gi folk meningsfylte liv. Senterpartiet har snakket mye om aktiv næringspolitikk og økt satsing på samferdsel. Med dette budsjettet viser vi at vi er på vei. Samferdselsbudsjettet øker med godt og vel 460 mill. kr. Det var det beste vi fikk til. Det er ingen tvil om at hvis vi skal greie å foreta det distriktspolitiske løftet som Regjeringa har ambisjoner om, må vi se disse tingene i sammenheng. Da må vi se kommuneøkonomi, næringspolitikk og nye satsinger innenfor distriktspolitikken i et helhetlig perspektiv. Vi er opptatt av at folk skal ha valgfrihet, og ikke minst skal folk ha valgfrihet i forhold til hvor de ønsker å bo. Regjeringa er på vei. Vi tar viktige løft. Vi styrker den lokale velferden, vi tar et kulturpolitisk løft, vi tar et miljøpolitisk løft. Ja, vi er på vei til å ta det distriktspolitiske løftet som vi har ambisjoner om. Vi er ikke i mål, men vi er på vei.