Det viktige i denne debatten er egentlig å slå fast at norske alkoholavgifter er for høye. De norske alkoholavgiftene svekker legitimiteten til hele den norske alkoholpolitikken, og det fører til flere negative konsekvenser som følge av de skyhøye norske avgiftene. Hvis man bruker eksemplet fra den foregående regjeringen, som senket spritavgiften med om lag 25 pst., førte det – i en periode hvor smuglingen av øl og vin økte dramatisk – til at smuglingen av sprit faktisk gikk ned. Det betyr at avgiftsnivået i Norge i sterk grad influerer på den totale smuglingen og grensehandelen inn til Norge. Så er det, i alle fall denne ene gangen, faktisk verdt å lytte til finansministerens statssekretær, Geir Axelsen, som i Politisk kvarter den 10. januar i år sa følgende: «Det er svært viktig at Tollvesenet kan konsentrere seg om de viktigste oppgavene, nemlig kampen mot narkotikahandel og annen illegal virksomhet.» Det går både på de norske kvotene og på det norske avgiftsnivået. Hvis man ønsker å gjøre noe bl.a. i kampen mot narkotika, er en styrking av Tollvesenet og en fokusering på det viktigste hos Tollvesenet en måte å gjøre det på. Jeg vil utfordre finansministeren til å tolke sin egen statssekretær med hensyn til hva han egentlig mente, for jeg tolker ham dit hen at han ønsker å gjøre noe både med kvotene og med avgiftene, slik som Tollvesenet og Tollerforbundet selv ønsker. Så står Venstre og Høyre sammen om et forslag i innstillingen som går ut på å få en større fleksibilitet når det gjelder kvotene. Det er et godt første skritt på veien, hvor man går bort fra dagens favorisering av sprit og over til et mer fleksibelt system, som faktisk gjør at folk får en reell valgmulighet når de står på grensen og ønsker å ta alkohol inn til Norge. Dette forslaget har også Fremskrittspartiet sagt at de nå ønsker å støtte subsidiært, og jeg håper at dagens regjeringspartier også ser at dette er et godt første skritt. Det er ikke mange som har snakket om EU. Høyre står også alene for en merknad og viser i merknads form til at Høyre er det eneste klare ja-partiet som ønsker et norsk EU-medlemskap så raskt som mulig. Det er med rette, for i denne debatten er det klart at som EU-medlem vil vi på sikt få de samme kvotene som EU har innenfor EU-systemet, som er – for å liste opp: 10 liter sprit20 liter mellomklasseprodukter90 liter vin, hvorav høyst 60 liter musserende, for dem som er interessert i det110 liter øl Selvfølgelig må man da hente disse varene innenfor EU-systemet. Det vil også medføre at man får et press på de norske avgiftene, naturlig nok. Med det mener vi i Høyre at vi ønsker å få avgiftene ned, og har man fått avgiftene ned, får man også ned smuglingen og grensehandelen. Så må det i forhold til noe av det som er blitt sagt så langt om ubegrenset mengde med øl som følge av EU-kvotene, sies at det ikke er sant. Det er ikke tilfellet, man vil faktisk måtte forholde seg til en totalsum av alkoholholdige drikker som man kan ta inn til EU eller til et land knyttet til EUs regelverk. Flere av debattantene her har vært inne på hva som ble gjort av den forrige regjeringen. Den forrige regjeringen var på vei når det gjaldt alkoholavgifter, hvor man dessverre bare fikk småjusteringer på vin og øl, men fikk en nokså kraftig reduksjon i avgiftene på sprit. Det førte, som jeg tidligere har sagt, til en nedgang i smuglingen av sprit. Samtidig var representanten Sanner inne på at vi faktisk fikk til taxfree ved ankomst. Det var noe tilnærmet alle partier viste seg å være for, men det var den forrige regjering som fikk tatt det opp. Man fikk så endret kvotene for kjøtt og ost ved å heve kvotene som var på disse. Det bør også tas med. Man fjernet kvotene som var på sukkerholdige varer. Der var det en meget underlig paragraf. Det viste at man fikk til ganske mye. Man var på vei. Direkte replisert til representanten Micaelsen kan man stille spørsmålet: Hva var det Arbeiderpartiet fikk til tidligere? Jo, når man gjorde noe med alkohol, var det eneste man gjorde å få opp avgiftene. Arbeiderpartiet har en «track record» som er 100 pst. konsistent. Det var kun opp avgiftene gikk. Jeg har liten tro på at Arbeiderpartiet klarer å gjøre noe annet enn å følge opp den tradisjonen man faktisk står for. Jeg kunne jo til sist komme med en liten henstilling til representanten Micaelsen om kanskje å gjengi sitt innlegg her med noen få ord, istedenfor med såpass mye ull som det var i det. Det går både på VG-oppslaget og på de merknader som Arbeiderpartiet er involvert i her, for her sies det svært lite som er kort og nyansert.