Jeg takker statsråden for svaret. Jeg synes det var et positivt svar. Det var et positivt grunnsyn i det svaret som statsråden gav. Han vektla samfunnets egeninteresse, han vektla bedriftenes interesse, og han la også vekt på tiltak som er fundert på et inkluderende menneskesyn. Prioritering av arbeidsmarkedstiltak var én av de tingene som ble nevnt. Han nevnte handlingsplanen for inkludering, og ikke minst understreket statsråden det systematiske behovet for rapportering over tid, slik at en hele tiden kan følge med på utviklingen og justere kursen etter hvert hvis det skulle være behov for det. Jeg synes også det er positivt at statsråden signaliserer tydelig at her evner en å ha to tanker i hodet på én gang. Det ene er ytterligere arbeidsinnvandring til Norge. Det andre er det sterke fokuset på dem som i dag står utenfor arbeidsmarkedet, utestengt eller utstøtt, og vi vet at innvandrergruppene utgjør en stor andel av dem. Jeg kunne ha sagt mye, men det er flere her som venter på å slippe til i debatten. Jeg har bare lyst til å understreke behovet for tidlig inngripen. Jeg har også lyst til å understreke behovet for at asylsøkere kan få lære norsk, og at de kan få jobbe mens de venter på en avgjørelse. Det er ikke bortkastet lærdom, og det er også nyttig for samfunnet, uansett hvordan utfallet av asylsøknaden blir. Jeg synes også det er behov for å understreke viktigheten av å åpne NAV-etatens nye tiltakspakke også for dem som går på introduksjonsprogram, slik at en kommer tidlig i gang. Så har jeg lyst til å knytte en siste, liten kommentar til et nytt spennende tiltak som ligger i handlingsplanen for inkludering, nemlig forsøk med kvotering til statsforvaltningen av arbeidstakere med innvandrerbakgrunn. Jeg vet at mange er skeptiske til et slikt tiltak, men jeg kan jo bare som en kuriositet nevne at i Drammen, som jeg sa, hvor det er nesten 18 pst. innvandrere, er det i Drammen bystyre nesten 18 pst. representanter med ikke-vestlig innvandrerbakgrunn. Og når en klarer det, med en begrenset plass på 49 plasser, er jeg helt overbevist om at en også greier å oppfylle målet når det gjelder tusenvis av arbeidsplasser. Grunnen til at jeg velger å framheve det med kvotering, er nettopp, som jeg sa, at det er et omstridt tiltak, men jeg har lyst til å vise til at jeg selv hører til en kvinnegenerasjon som vet at kvotering nytter. Kvinner i politikken er i veldig stor grad et resultat av kvotering. Jeg er selv av dem som gikk med et jakkemerke hvor det stod «kjønnskvotert» og er stolt av det. Og jeg tror ingen i denne salen våger å påstå at vi som er kvoterte, er noe dårligere kvalifiserte politikere enn våre mannlige kolleger. Nå handler det om høyt kvalifiserte innvandrere i synlige posisjoner i samfunnet, som gode eksempler for flere arbeidsgivere, og som gode eksempler for andre innvandrere. Det handler om å gjøre det alminnelig at det er innvandrere som uttaler seg om viktige samfunnsspørsmål, f.eks. i egenskap av å være ekspedisjonssjef i et departement, for det kommer også til å gjøre noe med holdningene til resten av oss.