Som jeg var inne på i mitt innlegg, er det viktigste målet på om en regjering kan styre, det viktigste målet på om en regjering har handlekraft, det viktigste målet på om man har evne til å ta beslutninger, om man oppnår de resultatene man har satt seg. Det er slik at denne regjeringen kan dokumentere at på mindre enn ett år er vi veldig godt i gang. Vi tar beslutninger, vi gjennomfører reformer, og vi gjør det vi sa vi skulle gjøre. Vi innfrir valgløfter. Når det gjelder budsjettet, er grunnlaget for det arbeidet som der skal skje, at vi skal ha tilsvarende reduksjoner i sykefravær og i statens kostnader til sykepenger innenfor folketrygdens rammer, slik at budsjettet selvsagt står og rammene selvsagt ligger. Det er ikke noe nytt at en regjering drøfter ting med partene i arbeidslivet som har betydning for budsjettet. Det gjaldt f.eks. avtalefestet pensjon og avtalen om inkluderende arbeidsliv, der man forhandlet med partene og ble enige om en ramme på i overkant av 1 milliard kr i året, og så gikk man til Stortinget. Det er ikke noe nytt, men rammene i budsjettet ligger fast. Det er også grunnlaget for dialogen med partene i arbeidslivet.