Jeg har lyst til å kommentere et par momenter i representanten Holmbergs innlegg i forhold til fylkesmann og fylkeskommune. Det som er den store vesensforskjellen mellom Høyre og regjeringspartiene, Kristelig Folkeparti og Venstre, er synet på mellomnivå. Alle snakker om at vi skal ha et mellomnivå, men spørsmålet er om man skal ha et folkevalgt mellomnivå, gjennom fylkesmannen, eller om man skal ha et embetsmanns-mellomnivå. Vi ønsker å ha et folkevalgt mellomnivå – ikke at det skal være en fylkesmann som sitter med all makt i hver enkelt region uansett hvor stor den er, men at det skal være folkevalgte, som skal møte folk i hverdagen, og som stiller til valg hvert fjerde år og tar ansvar for de beslutningene man ønsker. Så jeg ser ikke at det er noen forskjell i forhold til byråkratistandpunkt/byråkratikritikk mellom Høyre og oss. Jeg mener at Høyres standpunkt i utgangspunktet er mer byråkrativennlig, da de ønsker å overlate makt til embetsmannen i motsetning til de folkevalgte. Så det er en forskjell i oppfatning, og min analyse er litt annerledes enn Høyres analyse av det standpunktet er. Så til differensiert arbeidsgiveravgift. Jeg må innrømme at vi er blitt så samkjørte i regjeringspartiene at det er lett å ta feil. Det var nok jeg som var innom det temaet og ikke Reikvam, så jeg kan ta på meg skylda for det. Grunnen til at jeg var innom det, var at man i forrige periode måtte bruke finansinnstillingen i et samarbeid mellom kommunalkomiteen og finanskomiteen for å understreke viktigheten av at Regjeringen tok tak i og jobbet kraftfullt for å få gjeninnført den differensierte arbeidsgiveravgiften. Det skjedde et tverrpolitisk arbeid her i Stortinget hvor vi klarte å få på plass det trykket. Derfor kom jeg med den kommentaren. Så vil jeg også gi en liten kommentar til representanten Starheim fra Fremskrittspartiet og Sogn og Fjordane, som føler seg litt tråkka på når vi sier at Fremskrittspartiet ikke fører noen distriktsvennlig politikk. Da vil jeg nevne ett tema, landbruk, hvor Fremskrittspartiet har kuttet 5,7 milliarder kr i sitt eget budsjettforslag. Hva betyr ikke landbruket for et fylke som Sogn og Fjordane, både i forhold til den sysselsettingen som er i landbruket, i forhold til næringsmiddelindustrien, som er knyttet opp til landbruket, og i forhold til den satsingen man nå ser i Sogn og Fjordane – satsingen på turisme og gründervirksomhet i tilknytning til turisme? Vi går bare til fakta når vi angriper Fremskrittspartiet og deres distriktspolitikk. Vi ser bare på fakta, hva de foreslår, og da ser vi at det slår negativt ut, f.eks. for et fylke som Sogn og Fjordane.