Jeg vil anbefale Kristelig Folkepartis gruppe å støtte mindretallsforslaget fra Presidentskapet. En samlet opposisjon har fremmet et forslag som innebærer full tilslutning til statsministerens erklærte linje når det gjelder syn på boikott av Israel. Vi ønsket å gjøre dette for å vise at selv om regjeringspartiene ikke står samlet bak statsministeren i denne sak, gjør en samlet opposisjon det. Så skjer det oppsiktsvekkende at regjeringspartiene bruker sitt flertall i Stortinget til å avskjære opposisjonen fra i det hele tatt å få behandlet sitt forslag. Man nøyer seg altså ikke med å stemme forslaget ned, men man avviser at det i det hele tatt kommer til behandling. Dette er etter mitt syn en uklok maktdemonstrasjon. Den er i sin karakter udemokratisk, og den er stikk i strid med gjentatte erklæringer fra Regjeringen om at man ønsker en dialog og et samarbeid og å lytte til gode innspill fra opposisjonen. Det lover ikke godt for tiden framover. Den lover heller ikke godt den erklæringen vi just fikk fra SVs parlamentariske leder, om at regjeringspartiers kampanjer mot Regjeringens politikk nærmest ikke skal bli noe enestående, men skal være en del av dagsordenen framover. Hvis det er tilfellet på det utenrikspolitiske området, har regjeringspartiene store utfordringer foran seg – flertall eller ikke flertall. Det som imidlertid skjer, er at Regjeringen går glipp av en mulighet til å sende et helt entydig budskap om at vårt parlament er imot en boikottlinje i forhold til konflikten i Midtøsten. Vi er overbevist om at det ville ha tjent fredens sak, og det er det som er vår primære hensikt med dette forslaget. Det er underlig at en sak som i så høy grad debatteres utenfor stortingssalen, vår viktigste nasjonale politiske arena, av representanter som har sete i denne sal, ikke skal kunne føres inn i denne salen gjennom en behandling av dette forslaget. Nå har statsministeren og Regjeringen annonsert at de vil endre politikkens innhold og politikkens form. På dette punkt ønsker man ikke å endre politikkens innhold. Det har opposisjonen ønsket å markere sin støtte til. Men det som vi ser, er en endring i politikkens form som ikke er særlig klok. Det er mulig å ri to hester. Jeg har sett det på sirkus. Men det krever utrolig dyktige ryttere om man ikke skal ramle mellom hestene. Den type egenskap er ikke blitt demonstrert fra regjeringspartienes representanter i denne sak. Makta ter seg, men den ter seg i denne saken meget uklokt.