Jeg registrerer at representanten Lønning fortsatt forsøker å gjøre det til et poeng at Høyre og Regjeringa skiller lag når det gjelder ambisjonsnivå. Jeg mener at i den grad det er noen skilnad her, er det i hvert fall i denne regjeringas favør, for det er slik at det var den forrige regjeringa, som Høyre også var en del av, som la om ordninga knyttet til rehabiliteringsinstitusjoner. Det skjedde i juni 2005, og det ble innført fra i år. Og det er denne regjeringas arbeid – vi innførte et eget tilskudd – som er årsaken til at f.eks. rehabiliteringsinstitusjoner som Godthaab, Sofienberg, Sjømennenes Helseheim og Frydenberg har overlevd. Så i den grad det er noen skilnad på ambisjonsnivået på dette området, er det iallfall ikke i partiet Høyres favør. Men jeg mener det er viktigere å se framover. Det er bra at det hvis en skreller vekk den retorikken, ser ut til å være et ganske bredt flertall som faktisk ønsker noe mer for å sikre rehabilitering for befolkningen. Det tror jeg faktisk at folk er mest opptatt av. Fra Regjeringas side har vi god kontakt med brukerorganisasjonene. De er, og skal i fortsettelsen være, godt involvert i utarbeidelsen av den nye strategien. Jeg skal selvfølgelig også involvere Stortinget på egnet måte i forhold til rehabilitering i åra framover. Representanten Lønning sier vi ikke har gitt sterke signaler. Jo, denne Regjeringa har det, både gjennom mer penger og gjennom at vi i styringsdokumentene for inneværende år har gitt klar beskjed om at rehabilitering er et område som skal prioriteres. Jeg kan forsikre om at jeg kommer til å gjenta det for neste år. Når det gjelder spørsmålet om kostnadsforskjeller mellom offentlige og private tilbydere, har jeg lyst til å understreke at jeg mener at private tilbydere, og særlig de ideelle på dette området – det være seg LHLs mange institusjoner eller andre – gjør en storartet innsats. Vi trenger dem, og vi vil ha mer av dem i tida framover til beste for våre pasienter. Det er ikke enkelt å sammenlikne direkte mellom offentlige og private tilbydere fordi de i mange sammenhenger, som jeg sa i mitt hovedinnlegg, har litt ulike roller å spille innenfor dette området. Men jeg skal undersøke nærmere der det er sammenliknbart, om det er ulike kostnader og eventuelt hvorfor. Men Regjeringa mener det vi sier i Soria Moria om at vi må sikre rehabilitering og habilitering til alle som trenger det. Det har vi på ulikt vis tenkt å følge opp i praksis, også i tida framover.