Det å skape trygge oppvekstvilkår, en trygg familieramme rundt barns oppvekst, er en viktig oppgave. Som lovgivere kan vi ikke ta fullt ansvar for at alle barn får trygge oppvekstvilkår. Det er det foreldrene selv som gjør. Det vi kan gjøre, er å legge til rette det juridiske lovverket, støtteapparatet, velferdstjenestene osv. så godt at alle i Norge lykkes med å skape trygge oppvekstvilkår for sine barn, eller at samfunnet eventuelt tar ansvar der omsorgen svikter. Vi vet at i dag lever veldig mange barn i annerledes typer familier enn det som har vært det tradisjonelle. Mor og far, som var gift med hverandre og var gift hele livet, er nok fortsatt en lykke for noen, men for veldig mange er det en tilsvarende lykke at det ikke ble slik. Mange lever i samboerskap, mange er skilt, mange barn lever alene med mor, alene med far, eller sågar sammen med to kvinner eller to menn. Det er veldig mange forskjellige ting som er en familie i våre dager, og da må lovverket ta høyde for det. Da må vi forandre lovene slik at barn føler trygghet inn i en ny tid. I ekteskap er det veldig greit med farskap. Der er det slik at når barnet er født inn i et ekteskap, gjelder pater est-regelen, da er far far helt automatisk. Slik er det ikke i samboerskap. Der er det en annen type jus som kommer inn i bildet. Mange som bor i samboerskap og føler det omtrent som om det var jevnstilt, i hvert fall med hensyn til forpliktelser, med et ekteskap, kommer ved en barnefødsel i en situasjon hvor ting settes på prøve. Vi har selvsagt i de aller fleste tilfellene gode løsninger, mor og far er vel forlikte, og det går bra. Men det finnes enkelte tilfeller hvor dette skaper problemer. De problemene må vi løse. Flertallet i Stortinget må ta et ansvar for at loven også tar høyde for det. Det er derfor komiteens flertall, bestående av Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti, ønsker at når farskap er gyldig kjent ved at far har erkjent sitt farskap, så kan samboende foreldre erklære sin sivilstatus som samboende og derved få felles foreldreansvar for felles barn. Det bør ikke være slik at det må en ekstra godkjenning til fra mor for at man skal ha det felles foreldreansvaret. Det er helt unødvendig at mor blir nødt til å skrive under på at far er far, når man faktisk har erklært at man bor i samboerskap. Det er etter vårt syn like grunnleggende at man har erklært et samboerskap i forhold til det barnet, som om man hadde giftet seg. Da bør det være slik at ikke mor må godkjenne et slikt farskap. Det er gammeldags. Det bygger på en tid hvor familiene så annerledes ut. Det er noe som vi er nødt til å endre på. Forslaget om å likestille foreldreansvar i ekteskap og samboerskap er tidligere blitt vedtatt. Vi har diskutert det før. Regjeringen har ikke fulgt opp det vi faktisk foreslo og fikk vedtatt i Stortinget tidligere, i den loven som er framlagt. Da var det helt nødvendig for oss å ta det opp i denne innstillingen og sørge for at også loven blir i tråd med det som ble vedtatt tidligere. Det hadde vært helt unødvendig for Regjeringen å ta en slik omkamp. De kunne bare ha fulgt opp det vi tidligere har sagt i Stortinget, så hadde det vært en samlet komite som nå gav barn født inn i samboerskap den samme juridiske tryggheten som barn født inn i ekteskap har, og som gav far og mor den samme juridiske rammen som om de hadde vært gift.