Jeg takker igjen for svaret fra statsråden. Men ligger ikke da hovedutfordringen i antall soningsplasser? Vil ikke det være det primære? Hvis det er slik at vi ønsker et samsvar mellom de dommene som domstolene faktisk har besluttet, og kravene til gjennomføringen og det verktøyet som stilles til rådighet gjennom soningsplasser, og det er et misforhold mellom de to, må hovedutfordringen ligge i å øke antall soningsplasser, ikke i å finne på kreative løsninger for på en måte å omgå det som er hovedproblemet, nemlig å få gjennomført straffesanksjonen i henhold til domstolens beslutning. I så måte er det fristende å utfordre statsråden med hensyn til det han har sagt om prøveløslatelse. Vi hadde en rapport tidligere i år som viser at altfor mange, ifølge statsråden, har fått innvilget dette. Statsråden var skeptisk til omfanget, og ble utfordret på om han ønsket å gjøre noe med det. Han sa den gang at han ville avvente. Men det er jo et faktum at ordningen med framskutt prøveløslatelse ble innført av den forrige regjeringen med støtte fra Arbeiderpartiet. Hvis statsråden er skeptisk til dette, vil han da foreslå å avvikle det?