Jeg vil benytte anledningen til å takke for en flott debatt. Jeg synes det er flott at mange engasjerer seg. Det har vært mange temaer og mange innfallsvinkler. Vi som sitter i Europarådsdelegasjonen, skal sørge for å rapportere tilbake om det norske engasjementet i forbindelse med kampanjen. Noen ganger sier vi med et lite smil om munnen at Norge alltid strever for å bli best i klassen i internasjonale fora, og det er ikke alltid vi mener det er like positivt, men i denne sammenhengen vil dette virkelig være noe å strekke seg etter. Debatten har vist at samfunnet, uten forbehold, må vise nulltoleranse for vold mot kvinner. Kampanjen handler spesielt om vold mot kvinner, men noen av de beste botemidlene på sikt, som også Europarådet selv understreker, vil trolig være arbeidet for generell likestilling mellom kjønnene. Forskning viser at selvstendige kvinner, økonomisk og på andre måter, tar større grad av styring over eget liv, også når det kommer til å bryte ut av voldelige forhold. Selvstendige kvinner gjør også noe med de generelle holdningene i samfunnet, og det vil i det lange løp virke forebyggende. Men der er vi altså ikke ennå. Helt til slutt vil jeg gjerne vise til et viktig poeng i kampanjen, som også understrekes av FNs spesialrapportør, nemlig behovet for å utvikle gode målindikatorer slik at vi kan følge utviklingen nøye og justere kursen dersom tiltak ikke har den ønskede effekt. Dette arbeidet er allerede i gang i internasjonal regi, og disse indikatorene bør tas i bruk også her i landet når de foreligger. Internasjonale sammenligninger er et nyttig verktøy for økt kunnskap, som bl.a. representanten Ballo etterlyste, dersom det er sammenligninger av god kvalitet. En selvstendig grunn til å ta i bruk bedre målindikatorer er behovet for å få fastslått omfanget av problemet. Det er skremmende hvis det er store mørketall ute og går. Hvis det er slik at 20–25 pst. bare er toppen av et isfjell, slik Europarådet viser til, kan det hende at oppgaven er større enn vi har trodd. Men uansett: Debatten her i dag har vært gledelig. Den viser et ekte tverrpolitisk engasjement. Den viser en offensiv statsråd, og det borger for at også resultatene etter hvert vil komme.