Vi behandler i dag en rekke forslag til endringer og justeringer av arbeidsmiljøloven, men de aller fleste endringene er mindre justeringer og tilpasninger som i liten grad er omdiskutert. På noen punkter har komiteen delt seg, og jeg vil i det følgende kommentere disse punktene. Regjeringens forslag til endringer i § 10-4 annet ledd er kun av teknisk karakter, og jeg forutsetter at dette ikke vil ha noen realitetsendringer for gjeldende arbeidstidsordninger. Forslaget om nytt tredje ledd i samme paragraf anses bare å være en modernisering av ordlyden i tråd med den teknologiske utviklingen som har funnet sted. Hjemmevaktsbegrepet erstattes av formuleringen «beredskapsvakt utenfor arbeidsstedet». I spørsmålet om Arbeidstilsynets dispensasjonsadgang når det er lang avstand mellom arbeidsstedet og arbeidstakers bolig, har imidlertid komiteen delt seg slik at flertallet, hvor Arbeiderpartiet inngår, støtter Regjeringens forslag til ny § 10-12 sjette ledd med en presisering om at dispensasjon bare skal gis når det har sikkerhetsmessig betydning å legge til rette for en helhetlig regulering av arbeidstidsordningene på arbeidsplassen. Komiteens mindretall, Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre, ønsker å gi en mer omfattende dispensasjonsadgang. Flertallet mener at dette ikke er ønskelig. Vi legger hovedvekten på arbeidstakernes behov for vern. Arbeidsmiljøloven av 1977 gav Arbeidstilsynet dispensasjonsadgang, som saksordføreren også nevnte i sitt innlegg. EUs arbeidstidsdirektiv gjør det ikke mulig å videreføre den generelle dispensasjonsadgangen, men unntak kan gjøres på nærmere vilkår innenfor enkelte sektorer. Innenfor anleggsvirksomheten er det vanlig med arbeidstidsordninger hvor man har sammenhengende arbeidsperioder med lange dager, mot at man får lange sammenhengende friperioder hvor man kan få den nødvendige restitusjon og hvile. Gjeldende lov gir anledning til partene på bedrifter som er bundet av tariffavtale, adgang til skriftlig å avtale unntak fra bestemmelsene om arbeidsfri. Men så har departementet mottatt signaler om at det er problematisk at tilsynsmyndighetene ikke har dispensasjonsadgang. I høringsuttalelser har arbeidstakerorganisasjonene gitt uttrykk for at det ikke er behov for utvidet dispensasjonsadgang. Oljeindustriens Landsforening og Norsk Industri mener at det er uheldig at man har ulike arbeidstidsordninger på et anlegg, både ut fra en driftsmessig og sikkerhetsmessig vurdering. Jeg skal kommentere noe av dette. Det er vår vurdering at dagens regelverk er tilstrekkelig fleksibelt hva angår driftsmessige forhold. I bedrifter med tariffavtaler har man mulighet til å inngå avtaler som synes å ivareta både bedriftenes og arbeidstakernes behov på en grei måte. Gjennom avtaleverk og tillitsvalgte har arbeidstakerne dessuten et vern som gjør det forsvarlig å overlate til partene å inngå fleksible avtaler. Mindretallet mener det er tilstrekkelig med en slik avtale mellom arbeidsgiver og den enkelte arbeidstaker. Det er flertallet uenig i. Igjen legger vi hovedvekten på arbeidstakernes behov for vern. Utenlandske bedrifter som ikke er omfattet av norsk tariffavtale, er også blitt nevnt som argument for å slippe mer opp. Fra flertallets side vil vi peke på at det er fullt mulig for utenlandske bedrifter som av naturlige grunner i utgangspunktet ikke er omfattet av norsk tariffavtale, å tre inn i tariffavtalen. Det kan skje gjennom en såkalt tiltredelsesavtale, hvor man forplikter seg til å følge norske overenskomster om lønns- og arbeidsvilkår, herunder avtalte arbeidstidsordninger. Vi tar imidlertid til etterretning at både tilsynsmyndigheter og arbeidsgiverorganisasjoner mener at det kan være uheldig med ulike arbeidstidsordninger ut fra sikkerhetsmessige vurderinger. På denne bakgrunn støtter vi Regjeringens forslag om at det bare skal kunne gis dispensasjoner når de er sikkerhetsmessig begrunnet. For at det ikke skal være rom for misforståelser, har flertallet i komiteen – medlemmene fra Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Kristelig Folkeparti – også valgt å legge dette inn i lovteksten. Vi presiserer at det ikke skal gis dispensasjon uten at arbeidstakerne ønsker å følge den ordningen det søkes om, og forutsetter at det innhentes dokumentasjon på dette før dispensasjon gis. Et siste spørsmål gjelder arbeidstakers valgrett ved virksomhetsoverdragelse. En arbeidstaker har i dag lovfestet rett til å nekte å bli med over til ny virksomhet. Spørsmålet er: Har vedkommende rett til å forbli i arbeidsavtale med tidligere arbeidsgiver? Unntaksvis finnes en slik rett bare gjennom rettspraksis. Det foreslås ingen endring i dette nå, men departementet viser i proposisjonen til at det kan være behov for å vurdere en klargjøring og en eventuell lovfesting av den valgretten. Her viser flertallet til Regjeringens vurderinger og slutter seg til de vurderingene.