Det er det fullt mulig for Stortinget å gjøre. Det er fullt mulig bl.a. ved å sørge for at vi i revidert nasjonalbudsjett ikke påfører oss løpende nye utgifter som trekker på andre budsjettkapitler, og som fortrenger satsing på kommuneøkonomi. Det er klart at det er helheten i en budsjettsammenheng som er viktig for Regjeringen, og helheten innebærer at vi nå iallfall, som en bunnplanke, sørger for nok frie inntekter til kommunesektoren for å dekke de demografiske endringene. Så har vi signalisert vilje og rom til – opp til 2,3 milliarder kr – å sørge for mer frie inntekter. Men det rommet må vi ha i forhold til et ansvarlig økonomisk opplegg som ikke bringer usikkerhet om rente, om kronekursøkninger, og dermed svekket konkurransekraft for konkurranseutsatt næringsliv. Vi er altså en regjering som er opptatt av å ta vare på fremtiden til barn og unge i dette landet, og det sørger vi ikke for ved å nedbygge norsk industri, ved å øke på offentlig sektor for raskt. Derfor er det viktig hva annet man gjør på Stortinget i løpet av disse vårmånedene, hvis man vil prioritere kommuneøkonomien.