Postens enerett på formidling av lukket adressert brevpost omfatter i dag brevpost med vekt inntil 50 gram. Regjeringen Bondevik II la i desember 2004 fram et forslag om å avvikle eneretten til Posten fra 1. januar 2007, jf. St.prp. nr. 34 for 2004-2005. Forslaget ble vedtatt i Stortinget i mars 2005 mot stemmene til Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet. Etter valget har vi, som vi alle er kjent med, fått en ny regjering og et rød-grønt stortingsflertall. Derfor har flertallet i komiteen innstilt på at Stortinget i dag følger Innst. S. nr. 182 for 2005-2006 om å opprettholde eneretten til Posten Norge AS. I dag holder vi løftet vårt og opphever vedtaket gjort av det forrige stortinget. Eneretten er et godt virkemiddel for å sikre finansieringen av Postens merkostnader i tilknytning til de leveringspliktige kommersielt ulønnsomme posttjenestene. Sammen med eventuelt direkte statlige overføringer bidrar overskuddet fra eneretten til å finansiere merkostnadene knyttet til de bedriftsøkonomisk ulønnsomme posttjenestene. For 2006 er det lagt til grunn at enerettsoverskuddet, beregnet til 310 mill. kr, er stort nok til å dekke merkostnadene. Det er dermed ingen bevilgninger til kjøp av posttjenester over statsbudsjettet i 2006, og disse pengene kan dermed brukes til andre viktige oppgaver i samfunnet. Sverige har krav om utdeling av post fem dager i uken, mot seks dager i Norge. Til tross for at kravet allerede er lavere i Sverige enn i Norge, har Posten Sverige bedt svenske myndigheter om å vurdere å slakke på kravene. Sannsynligvis er konkurransesituasjonen i det svenske markedet medvirkende til at Posten Sverige ønsker å utlevere post mindre enn fem dager i uken. I dag sikrer Stortinget at både den enkelte husstand og næringslivet over hele landet sikres gode posttjenester. Lik porto over hele landet blir stående, og alle vil få levert post seks dager i uken. Det kan for mange virke som en selvfølge, for det er slik vi har vært vant til at Posten har vært og skal være. Men den forrige regjeringen ønsket tydeligvis å endre dette. Vi ønsker å videreføre et velfungerende postvesen som er tilgjengelig for alle, med gode tjenester til rimelige priser. Det vedtaket som Stortinget skal fatte i dag, sikrer nettopp dette. Regjeringen og Stortinget vil med dette reversere den forrige regjeringens ønske om å slippe postmarkedet helt fritt fra 1. januar 2007. Opposisjonen hevder at det er nødvendig å deregulere markedet fordi det er varslet at EU vil gjøre dette i 2009. En rekke EU-land er avventende og kritiske til en slik åpning. Utfallet fra EU er dermed ikke sikkert. Regjeringen og flertallet ønsker at Posten skal være et nasjonalt instrument for å sikre at viktig infrastruktur er tilgjengelig for alle til en rimelig pris. Posten har et viktig samfunnsansvar, som vi ønsker å styrke før konkurransesituasjonen i Norge eventuelt endres fra 2009. Norge jobber nå aktivt overfor EU, slik at de skal fatte vedtak som sikrer at vi kan opprettholde et godt og rimelig posttilbud over hele landet. Det viktigste for oss er at en eventuell deregulering ikke går på bekostning av krav om leveringsplikt av posttjenester, og at landet som helhet har samme porto. De fleste land har i dag enerett for å sikre landsdekkende tjenestetilbud med gode og rimelige posttjenester. Det er få EU-land som allerede har liberalisert postmarkedet, eller har planer om å gjøre dette. Blant landene utenfor EU er det bare New Zealand i hele verden som har åpnet postmarkedet fullt ut for konkurranse. Erfaringer fra land som har liberalisert, viser at de ikke klarer å følge disse målsettingene. I Sverige viser gjennomgangen av deregulerte posttjenester at det er bedriftskunder med stort volum som har tjent på konkurranseutsettingen. I denne sammenheng kan vi bare konstatere at det for Fremskrittspartiet tydeligvis er viktigere med billigere post for storbedrifter enn at folk flest skal få levert post seks dager i uken og få benytte den samme portoen over hele landet. I motsetning til Høyre og Fremskrittspartiet ønsker vi også, gjennom realpolitikken, ikke bare gjennom retorikken, at Posten skal forbli et nasjonalt instrument for gode tjenester til alle. Det viktigste i tiden framover er å komme fram til en ny konsesjon som kan videreutvikle den positive utviklingen som Posten er inne i. Tilgjengeligheten til postkontorene har økt ved utbygging av Post i Butikk, og åpningstidene er mange steder utvidet. Den nye konsesjonen, som skal komme i 2007, må gjøre en av våre viktigste samfunnsoppgaver enda mer robust for en usikker framtid. Utgangspunktet vårt er klart: Norge skal sikres god tilgang til posttjenester. Et velfungerende postvesen er en viktig samfunnstjeneste, som vi ønsker å bevare og utvikle. Post- og teletilsynets årlige rapport om utviklingen i de samfunnspålagte tjenestene viser at servicenivået totalt sett har blitt vesentlig bedre de siste årene. I tillegg til at tilgjengeligheten til Postens ekspedisjonsenheter har økt, bl.a. gjennom økning av antallet Post i Butikk, er også kundetilfredsheten vesentlig forbedret, spesielt for Post i Butikk. Framsendingskvaliteten for prioritert brevpost har blitt kraftig forbedret i løpet av konsesjonsperioden. Utleveringsfrekvensen er blant verdens beste. 99,97 pst. av alle husstander får post utlevert seks dager i uken, og dette er også blant verdens beste. Fremskrittspartiet, Høyre og Venstre viser til at mange av disse tiltakene kommer på grunn av at monopolet er avviklet. Men alt dette er gjennomført – og merk: – med monopol her i landet. Fremskrittspartiet og Høyre hevder videre at Regjeringen går tilbake i tiden og går baklengs inn i framtiden – samtidig. Hvordan er dette mulig? Dette viser presisjonsnivået på den analysen som kommer fra opposisjonen. De viser også til at Posten er en offensiv og nytenkende bedrift. Nettopp dette er poenget. Også dette er riktig, men det skjer altså i monopolsituasjon. Det er etter mitt syn ikke særlig attraktivt å deregulere postmarkedet, men det ville være særlig uklokt og etter regjeringspartienes mening lite heldig for Posten Norge AS dersom det norske postmarkedet åpnes for konkurranse fra selskaper med stor kapitalstyrke som kan operere med base i eget, beskyttet hjemmemarked. Dette ville ha vært tilfellet dersom vi skulle gjort slik Bondevik II-regjeringen ønsket, og forsert dereguleringen. Jeg mener det er grunn til å spørre seg om hvorfor det er så viktig for opposisjonen med denne dereguleringen når dagens situasjon fungerer meget godt. Finansieringen av kommersielt ulønnsomme tjenester gjennom enerett og krav til enhetsporto er en mer solidarisk ordning enn å øke bevilgningene over statsbudsjettet. En slik ordning er for øvrig ikke unik for postsektoren. Også på luftfartsområdet har vi en solidarisk ordning, der overskuddet fra de største flyplassene dekker underskuddet på regionale flyplasser. Underskuddet på Avinors regionale flyplasser i 2006 blir fullt ut finansiert på denne måten. Jeg mener det er et riktig og godt vedtak som Stortinget skal fatte i dag. Jeg vil også benytte denne muligheten til å takke statsråden for å ha vist handlekraft i denne saken, og vi har gjennom dette fått nok et bevis på at Regjeringen er på rett spor og stadig leverer gjennom å følge opp Soria Moria-erklæringen.