Dette er en kort, men viktig melding. Målet er å stabilisere de økonomiske rammebetingelsene for incestsentrene og å gi et bedre utgangspunkt enn dagens for arbeidet mot det nok mest tabubelagte av seksuelle overgrep – nemlig incest. Når det gjelder organisatorisk tilknytning og finansiering, er jeg tilfreds med at vi har kommet fram til en modell som Regjeringen og flertallet på Stortinget kan enes om. Det gjelder ikke bare 80 pst. statlig tilskudd til virksomheten, men også fortsatt lokalt og regionalt ansvar for å opprettholde et slikt gratis lavterskeltilbud som ett ledd i kjeden av tiltak for å synliggjøre og hjelpe utsatte for slike overgrep. Vi er også enige om at forvaltningsansvaret legges til Bufdir, der incestproblemet kan ses i sammenheng med familievern og barnevern og med annen volds- og overgrepsproblematikk. Som det er tatt opp i meldingen, ser jeg dette som en mulighet til å styrke kompetansen og helheten i tilbudet, sett fra den enkelte brukers ståsted. Styrking av incestsentrene må ses som en del av Regjeringens samlede arbeid mot vold og overgrep. I Regjeringens handlingsplan «Vold i nære relasjoner» for 2004-2007 er det bestemt at det skal etableres regionale ressursmiljøer eller ressurssentre på volds- og traumefeltet for å bidra til bedre og mer helhetlige tjenester. Kompetansen her vil også omfatte seksuelle overgrep. De regionale kompetansemiljøene vil drive med undervisning og veiledning til første- og andrelinjetjenesten og også ha en koordinerende rolle og arbeide for bedre samordning og samarbeid mellom ulike tjenester, herunder incestsentrene. Dette vil komme incestutsatte til gode. Incestsentrene har i første rekke voksne som målgruppe, samtidig som det ser ut til at tallet på brukere under 18 år er økende. Incestsentrenes tilbud må derfor inkludere et barn/unge-perspektiv. Regjeringens plan mot seksuelle og fysiske overgrep mot barn, som flere departementer samarbeider om, vil sendes i trykken om kort tid. Å bedre hjelpen og oppfølgingen av barn utsatt for incest vil være ett av målene i planen. Komiteen ber i innstillingen om at Regjeringen skal «gjøre en kartlegging av omfanget av seksuelt misbrukte barn og unge i Norge». Vi vil følge opp dette i forbindelse med den nye planen, som nå er i sluttfasen. Komiteen ber også Regjeringen vurdere hvordan erfaringene fra prosjektet med utredningsteamet om seksuelle overgrepssaker i Vest-Agder kan nyttiggjøres videre i hjelpeapparatet. Dette vil bli gjort. Spørsmålet om hvorvidt slike utredningsteam bør prøves ut flere steder i landet, vil bli vurdert bl.a. i forhold til oppbyggingen av de regionale ressursmiljøene eller ressurssentrene på volds- og traumefeltet, som jeg nevnte, og som skal etableres som ledd i oppfølgingen av handlingsplanen mot vold i nære relasjoner. Incestsentrene er et supplement til offentlige tilbud. Jeg vil derfor benytte denne anledningen til å understreke viktigheten av at også helsesektoren ser sitt ansvar og tar del i arbeidet for et bedre offentlig tilbud til incestutsatte. Incestsentrene gir ikke, og skal heller ikke gi, helsetjenester i tradisjonell forstand. Og det er klart at incestutsatte også vil ha behov for adekvat behandling og hjelp fra kommunenes helsetjeneste og fra spesialisthelsetjenesten. Jeg har virkelig tro på at de regionale kompetansemiljøene som vi nå skal bygge opp, hvor helsesektoren er sterkt involvert, vil bidra til å bedre tilbudet. Til slutt har jeg merket meg at komiteen også ønsker en evaluering av incestsentrene og deres tilbud og samarbeid med det offentlige i løpet av kommende stortingsperiode. Dette vil bli fulgt opp.