Denne proposisjonen er i all hovedsak, som det er blitt sagt, en oppfølging av St.meld. nr. 30 for 2003-2004, Kultur for læring, og dermed en forberedelse til gjennomføringen av Kunnskapsløftet. I tillegg har vi lagt frem to forslag som følge av tidligere anmodningsvedtak om skolemiljøutvalg og politiattest i videregående. Forslagene i proposisjonen har i all hovedsak fått tilslutning, og det betyr at jeg i all hovedsak også er tilfreds med komiteens innstilling. Dette gjelder særlig bl.a. forslaget om å utvide retten til videregående opplæring og også vårt forslag om friere skolevalg, skjønt jeg synes at noen kanskje overdriver virkningene her. Det forslaget som ligger her, vil ha svært liten betydning for fylkene, men potensielt meget stor betydning for enkeltelever. Så er det ett unntak for dette i innstillingen. Det er ikke flertall for de foreslåtte endringer i saksbehandlingsreglene for spesialundervisning. Det synes jeg naturligvis er synd. Jeg tror dette hadde tjent elever, foreldre og skoler, og jeg synes det er litt overraskende, i lys av den offentlige debatt vi har hatt om tilpasset opplæring og spesialundervisning etter Kvalitetsutvalgets innstilling. Jeg må presisere: Det har ikke vært Regjeringens intensjon, og vi mener ikke at vi har fremmet noe forslag om å svekke retten til spesialundervisning. Vi har fremmet forslag om å endre saksbehandlingsreglene av hensyn til den fleksibilitet det kunne gi i møtet med hver enkelt elev og hvert enkelt tilfelle, som alle er forskjellige. Men her tar jeg naturligvis Stortingets flertalls oppfatning til etterretning. I tillegg til dette fremmer flertallet følgende forslag: «Stortinget ber Regjeringen legge fram en grundig gjennomgang av spesialundervisningens plass i norsk skole, herunder en vurdering av ressursbruk og resultater samt det statlige støttesystemets organisering og virksomhet.» Til dette har jeg noen kommentarer som jeg gjerne vil komme med fra Stortingets talerstol. Først til siste del av dette forslaget som dreier seg om en gjennomgang av det spesialpedagogiske støttesystemets organisering og virksomhet. Jeg tillater meg å henlede oppmerksomheten på anmodningsvedtak nr. 152 for 2004-2005, der Regjeringen allerede er bedt om å foreta en samlet gjennomgang av støttesystemet i statsbudsjettet for 2006. Jeg tillater meg å legge til grunn at det er tilstrekkelig med én oppfølging og én gjennomgang, selv om det etter denne dag sannsynligvis vil foreligge to vedtak. Når det gjelder den første delen av det forslaget jeg nå refererte, nemlig ønsket om en gjennomgang av spesialundervisningens plass i norsk skole, har jeg følgende kommentar: Vi mener i og for seg at det er foretatt en slik revurdering i forbindelse med St.meld. nr. 30 for 2003-2004. I tillegg til Kvalitetsutvalgets vurderinger ble Institutt for spesialpedagogikk ved Universitet i Oslo i forbindelse med meldingsarbeidet bedt om å gjennomføre en litteraturstudie av forskning som belyser effekten av spesialundervisning. Denne studien er omtalt i meldingen. Studien omfatter litteratur om spesialundervisning for elever med lese- og skrivevansker, matematikkvansker, sosiale og emosjonelle vansker, utviklingshemming, autisme, hørselshemming og synshemming. Studien viser at det finnes mye forskning som dokumenterer spesialundervisningens positive effekter innenfor ulike områder. Samtidig viser studien at det er mulig å nå lenger i å ivareta behovet for individuell tilpasning gjennom bedre tilpasning av den ordinære opplæringen. Studien går også inn på hvilke typer spesialundervisning som ikke virker, og viser dessuten at ingen enkelt tilnærming vil være effektiv for alle elever innenfor en kategori elever med spesialpedagogiske behov. På denne bakgrunn sluttet Stortinget seg til å iverksette en strategi med hensyn til å bedre den tilpassede opplæringen som er omtalt i kapittel 8 i St.meld. nr. 30, Kultur for læring. Denne strategien omfatter forskning og metodeutvikling, kompetanseutvikling, tiltak mot atferdsproblemer, tiltak for å styrke læringsmiljøet, styrking av PP-tjenestens rolle, utvikling av det statlige spesialpedagogiske støttesystemet, styrking av tilsynet, universelle læremidler, tiltak i lærerutdanningen, osv. Jeg tillater meg å legge til grunn at flertallet ikke mener at arbeidet med denne strategien, som nå er i ferd med å bli implementert, skal avbrytes, men at det skal videreføres. Når det så gjelder den gjennomgangen som ønskes, må jeg vel forstå det dit hen at flertallet mener at det trengs mer informasjon. Jeg tillater meg å antyde og vise til at det er igangsatt en forskningsmessig følgeevaluering av hele Kultur for læring, eller Kunnskapsløftet, inklusiv dette feltet, selvfølgelig, som er meget viktig. Jeg vil mene at det kanskje er hensiktsmessig at denne følgeevalueringen er den gjennomgangen som man ønsker ekstra, fordi den vil kunne gi fornyet og ekstra informasjon bl.a. om effektene og konsekvensene av den strategien og de tiltakene Stortinget har besluttet at vi skal iverksette, og som jeg nå veldig kort har ramset opp. Dersom jeg ikke hører veldig sterke protester, tillater jeg meg å tolke og forstå det vedtaket som sannsynligvis blir fattet av flertallet senere, slik jeg nå har redegjort for.