Jeg skulle si: Det er en lite klok debatt. Så er det påstander om at kunnskapen er begrenset. Ja, hadde ikke kunnskapen om thorium vært begrenset, hadde vi jo ikke sittet her og diskutert dette. Det er åpenbart at det ligger utfordringer i veien for å få til produksjon av elektrisk kraft basert på thorium, men alle forskningsmiljøene i Norge, inkludert IFE, sier at dette er fornuftig, og dette kan vi få til, på sikt. Så er det sagt at vi snakker om et langtidsperspektiv. Ja, selvfølgelig gjør vi det. Kanskje tar det 15 år, kanskje tar det 30 år å få til dette. Da har jeg lyst til å trekke en parallell til norsk gasskraft. I de 30–40 neste årene kommer vi til å produsere store mengder gasskraft i Norge. Uansett hva mindretallet i denne salen kommer til å si om det, er det det som kommer til å bli realiteten. Det kommer til å skje uansett om vi får til CO2-håndtering eller ikke, for Norge som industrinasjon har ikke råd til å bli fri for elektrisk kraft, og gasskraft er en del av den løsningen. Men om 30–40 år er det fritt for gass, og da kan det kanskje være fornuftig at thorium er på plass som en del av løsningen på Norges framtidige energibehov. Da vil vi i tillegg ha en teknologi som vi vil kunne selge videre til andre land, og vi vil ha en ressurs i råvaren thorium. Men det er helt åpenbart, som også Brende var inne på, at thorium er én av mange veier til målet for å sikre energiforsyningen i Norge i framtiden. Statsråd Enoksen sa at fossilt brensel vil være den viktigste energibæreren også i framtiden. Hva er årsaken til det? Jo, årsaken til det er at kull er billigst, og dermed er det også den viktigste energibæreren i framtiden. Thorium har jo faktisk et potensial til å bli billigere enn kull. Derfor er det så viktig at vi tar tak i denne teknologien. Så er det helt åpenbart at fornybar energi er interessant. Men solenergi eller vindkraft vil aldri bli den primære produsenten av elektrisk kraft i noe som helst industrialisert land. Til det er spenningsleveransene for usikre. Så vil jeg avslutte med å si at flere av mine kolleger har vært inne på Fremskrittspartiet og Kyoto-avtalen. Det er jo rørende å se hvor stor vekt både SV og Kristelig Folkeparti, for den saks skyld, legger på Fremskrittspartiets holdning til Kyoto-avtalen. Men jeg tror at Kyoto-avtalens overlevelse etter 2012 er veldig lite avhengig av Fremskrittspartiet, og i veldig stor grad avhengig av hva som er kostnadene for de landene som skal redusere sine CO2-utslipp. Thorium kan i denne sammenheng bidra til at man kan redusere CO2-utslippene til en langt lavere kostnad enn ved dagens teknologi – og ikke minst når det gjelder CO2-håndtering, vet man at minst 20 pst. av energien må brukes til rensing. Jeg tror at lykkes vi med thorium, er det et mye større bidrag til Kyoto-debatten enn hva Fremskrittspartiet måtte mene og gjøre i den saken.