På Politisk kvarter denne morgenen hørte jeg olje- og energiministeren snakke om en kortsiktig og en langsiktig plan for Midt-Norge. Når det gjelder den langsiktige, er den vanskelig, fordi aktørene, altså industrien, skal ta beslutningene. Her har Kristelig Folkeparti levert et Dokument nr. 8-forslag for å klargjøre ansvaret i forhold til forsyningssikkerheten og for å gi staten en rett og en plikt til å sette i gang ny kraftproduksjon hvis markedet ikke fungerer – for å gi en hjelpende hånd nettopp i en slik situasjon som vi nå er oppe i. Når det gjelder den kortsiktige planen, som det også ble snakket om på radioen, refererer NTB i dag til statsministeren. Fire av fem punkter ble satt i gang av Bondevik-regjeringen. Vi opprettet Energifondet, 650 mill. kr., Enova ble styrket – og en strategi i forhold til vannbåren varme og overføringslinjer til Klæbu og fra Ormen Lange – bare for å nevne noe. Statsråden viftet med noen stortingspapirer her i stad. Det er for så vidt greit. Men jeg tror at statsråden ved nærmere ettertanke vil skjønne at den viftingen ikke er så god når det gjelder å sammenligne den tynne firesiders stortingsmeldingen med det han viftet med. En stortingsmelding gir ingen fullmakter til Regjeringen. Men Regjeringen trengte fullmakter, som den fikk gjennom behandlingen av det statsråden viftet med. Jeg har lyttet til denne debatten, og mange fra regjeringspartiene har sagt at de har levert. Det kjennes vel som om det er levert, for det har nok vært jobbet mye internt. Men utfordringen er jo at bransjen ikke opplever det slik. Det har til og med blitt sagt fra regjeringsrepresentanter at det er beklagelig at det ikke blir full utbygging av Vikna. Vi får inderlig håpe at det skjer utbygging av Vikna, er det jo blitt sagt av regjeringsrepresentanter i replikkordskifter. Når det gjelder gassrør til Grenland, Østfold og Vest-Sverige, er det stor enighet om det, har det også blitt hevdet. Det er bra, for det er viktig for saken. Men hvis ikke det var noen prinsipielle forskjeller i de to merknadene som foreligger, må jeg spørre hvorfor flertallet ikke gikk inn i de merknadene som allerede lå i komiteinnstillingen. Til slutt: Ola Borten Moe snakker om å bygge bro. Frivillig vern er brobygging. Jeg savner Senterpartiet i merknadene om frivillige verneprosesser i innstillingen til dagens budsjett.