Jeg takker for et godt spørsmål som gjør at vi må løfte blikket og tenke langt framover, men vi må også se tilbake, for dette handler om noe av vår historiske identitet. Derfor er det et viktig spørsmål, og nettopp fordi det er det, har vi også hatt Gjønnes-utvalget. Vi har ment at det ikke er tid for raske konklusjoner, men for en bred debatt. Den brede debatten hilser jeg velkommen. Vi har den i de fleste partier. Vi har den også internt i Arbeiderpartiet. Noen mener man skal avvikle statskirken helt, andre mener at man bør beholde statskirken, og atter andre mener at man må finne en mellomløsning, der man velger noe som ligner på flertallsinnstillingen fra Gjønnes-utvalget, at man fortsatt skal ha en egen lov for en norsk kirke, men ikke videreføre dagens statskirkeordning. Jeg mener at det er et poeng i seg selv at man ikke tar raske konklusjoner. Jeg mener at det er et poeng i seg selv at man lytter til debatten både i offentligheten, i partiene og i Kirken selv. Vi ser av høringsuttalelsene som kommer inn fra menighetene, at det er veldig ulike syn, og det er i hvert fall ikke et entydig råd vi får derfra. Tradisjonelt har jo sosialdemokratiet vært en forsvarer av statskirken, fordi man mener at det bidrar til å sikre en bred folkekirke. Det har sosialdemokratiet ment i hvert fall i flere tiår. Så har sosialdemokratiet og Arbeiderpartiet en evne til også å endre og utvikle standpunkter når det er påkrevd. Derfor mener jeg det er riktig at vi nå har en debatt. Jeg kommer ikke til å konkludere den debatten her og nå. Det skal Regjeringen gjøre på et senere tidspunkt.