Spørsmålet om svangerskapsavbrot og sterilisering reiser store og vanskelege etiske dilemma. I demokratiske samfunn som det norske, og som Europarådet eksplisitt omtaler i biomedisinkonvensjonen, er det viktig å ta slike debattar. Det er gledeleg at komiteen er samstemd i det meste i desse vanskelege dilemma, men uansett lovtekster vil det bli teke avgjerder som har eit visst skjønnspreg i seg. Det er derfor viktig at endringar i lovtekster, spesielt på slike område som det her er tale om, blir gjorde etter gode prosessar. Eg meiner at prosessen i denne saka har vore god, ikkje minst med tanke på den breie høyringsprosessen som det var lagt opp til. Det er elles på tide at vi i Noreg legg lovgivinga slik til rette at ho blir i samsvar med Europarådet sin konvensjon om vern av menneskerettane og mennesket si verdigheit i samband med bruk av biologi og medisin, kalla biomedisinkonvensjonen. Eg har elles notert at lovendringa inneber eit snevrare tilgjenge til å tillate inngrep enn det den noverande ordlyden opnar for. Sjølv om eg oppfattar det slik at lovendringa ikkje vil føre med seg store endringar i gjeldande norsk praksis, er Venstre glad for denne innsnevringa. Heilt til slutt vil eg klargjere at Venstre står saman med Høgre i merknaden som representanten Sjøli viste til.