Først vil jeg reservere meg mot at politiet skal prioritere å springe etter fattige stakkarer. Det er ikke prioritert. Politiet er i slike sammenhenger ofte samfunnets sosialarbeidere i frontlinje, der de samarbeider med sosiale virksomheter. Jeg har tidligere blitt kritisert for å satse på å bekjempe organisert kriminalitet. Det vedstår jeg meg at jeg har gjort, og jeg synes det er det viktige. Men jeg oppfatter at hovedhensikten er: Hva kan vi gjøre i praksis? Inndragning er et tema, ja. Vi har bl.a. gjennom Joly-prosjektet fått laget en utmerket håndbok for alle gode praktikere i politiet, slik at inndragningsverktøyet skal bli bedre. Det er rett og slett laget en skreddersøm som gjør at fotfolkene som skal drive kampen mot økonomisk kriminalitet, får et verktøy som de kan bruke. Jeg ønsker også at inndragningen skal økes. Det er et spørsmål som jeg er i dialog med Riksadvokaten om, og jeg deler den oppfatningen at det er en viktig linje. Det har også vært en økning her. Når det gjelder alle anbefalinger fra FATF, har vi generelt gode skussmål, og vi følger opp de råd vi får. Vi gjør selvfølgelig det, både fordi rådene er gode, og fordi vi internasjonalt ønsker – og også gjør gjennom Joly-prosjektet – å være pådriver for at vi skal lage gode regler. Men det er riktig, som representanten er inne på, at vi først skal feie for vår egen dør. Derfor er det også fremmet omfattende lovgivning fra Regjeringens side. Når det gjelder alle praktiske sider ved den innsatsen som skjer, har jeg nettopp bedt om en avrapportering, fordi det har skjedd mye oppbygging pr. den 1. mars i år. Jeg vil selvfølgelig avvente den rapporteringen. Når det gjelder bruk av ressurser, kan man jo ikke bruke kronene mange ganger. Arbeiderpartiet må nå åpenbart ha brukt kronene veldig mange ganger i kriminalitetsbekjempelsen. Det vil jeg velge å overse her. Jeg vil heller velge å holde meg til representantens hovedhensikt, nemlig at denne kriminaliteten skal bekjempes. Så får det være slik, da, når politiet har fått økte ressurser gjennom det forliket som er inngått mellom regjeringspartiene og Fremskrittspartiet, at politidistriktene hver for seg og Politidirektoratet virkelig følger opp. Det er ingen tvil om, bl.a. gjennom de spørsmålene som jeg har stilt om hvordan man driver med økonomisk kriminalitet, at de har fått ressurser for å legge vekt på disse sakene. Men jeg vil understreke: Noen av sakene er ikke lette, som representanten sa. Derfor får vi også ha den seigheten i oss at vi bit for bit bygger opp kompetansen som gjør at vi blir virkelig gode. Nå har vi begynt på en slik linje i Norge, la oss kalle det for en norsk dugnad, for å bekjempe det som er galt. Så får vi også resultatene. Representanten skal ha ros for at han er med på å holde trykk på et område som dette, for dette er en kriminalitet som skjer i det skjulte, og vi trenger en levende og kritisk samfunnsdebatt for å slå fast at det er en uakseptabel kriminalitetsform. I sum har vi samme grunnholdning, og i sum tror jeg vi tenker likt også om virkemidlene som skal til. Da er det om å gjøre å få til kulturendringene og en mobilisering både i politiet og tverrfaglig over mot skattemyndigheter og alle gode krefter. Det er de strategiene jeg satser på og kommer til å legge trykk på og energi i.