Noe av det viktigste vi som politikere kan gjøre, er å gi befolkningen en grunnleggende trygghet – trygghet for å få hjemmehjelp hvis man har behov for det, og trygghet for sykehjemsplass hvis man har behov for pleie. Vi ser f.eks. i Drammen kommune at man har sett seg nødt til å kutte i hjelpetjenestene for de eldre, slik at hver hjemmehjelper må besøke over 50 eldre. Det betyr at de får besøk hver tredje–fjerde uke. Nylig bestemte Gaular kommune at de var nødt til å kutte mellom 20 og 25 stillinger ved sykehjemmet. Det betyr at mange som trenger det, ikke får sykehjemsplass. Dette er bare to av utallige eksempler på at tjenestene til eldre faktisk blir dårligere. Mener kommunalministeren at dette øker den såkalte valgfriheten for de eldre? Og mener hun at det er riktig å love 23 milliarder kr i nye skattelettelser, når mange eldre mangler en slik grunnleggende trygghet? Eller er det slik som kommunalministeren sa i sitt forrige svar, at man må holde tilbake den type løfter for å kunne gjøre det som er viktigst?