På representanten Brørbys spørsmål er svaret enkelt og greit ja. Vi er i gang med å forberede stortingsmeldingen. Sikkerhetsforum, som jeg refererte til, har et oppdrag, og vi vil sørge for de supplerende trekk i forhold til organiseringen av det arbeidet som jeg redegjorde for i mitt innlegg. Representanten Holmås finner det «oppsiktsvekkende» at jeg på spørsmål fra kontrollkomiteen har svart at jeg ikke kan ha full oversikt over hva enkeltpersoner kan ha visst på 1970-tallet om disse spørsmålene. Det ville vært langt mer oppsiktsvekkende hvis jeg hadde sagt at jeg hadde full oversikt over det. Det ville virkelig vært oppsiktsvekkende. Vi må her legge til grunn at vi har hatt en granskningskommisjon som har gjort et stykke arbeid, som har hatt tilgang til dokumentasjon og arkiver og til å stille spørsmål, de spørsmål de har ønsket å stille, at Stortinget så på grunnlag av en melding fra Regjeringen har behandlet dette, forholdt seg til dette og vedtatt å konkludere med en kompensasjonsordning, som så er gjennomført til punkt og prikke av Regjeringen slik Stortingets flertall har bestemt. Jeg er av den oppfatning at de forhold som er nevnt i komiteens innstilling, ikke er forhold som er av en slik art at det tilsier en omkamp om de beslutninger Stortinget på dette punkt har tatt, og jeg konstaterer at et flertall i salen ser ut til å være enig i den vurderingen. Det er slik at både Lossius-utvalgets rapport og høringsuttalelsen til Lossius-utvalget ble forelagt Lovavdelingen, og den gjennomgangen som der er gjort, er omtalt i St.prp. nr. 1 for inneværende budsjettperiode. De spørsmål som er stilt av kontrollkomiteen i forbindelse med foreliggende sak, er besvart av meg, under mitt ansvar, og har vært vurdert i mitt departement. Når det gjelder spørsmålet fra Holmås og for så vidt også Meltveit Kleppa om hva som skal til for at statsråden mener at staten har et rettslig ansvar, vil jeg si at Regjeringen og den forrige statsråden på dette feltet forholdt seg til Lovavdelingens vurdering av dette spørsmålet og la det fram for Stortinget, og det har også denne statsråden gjort. Jeg har ikke gjort personlige juridiske vurderinger av det spørsmålet, men lagt til grunn de vurderinger som Lovavdelingen har gjort av det. Det betyr at det endelige svar på om staten har et objektivt ansvar, kan bare domstolene gi, gitt den avklaring Stortinget har gjort av sin rolle i dette. Det er reist et søksmål mot Arbeids- og sosialdepartementet for domstolene som etter alt å dømme vil gi domstolene anledning til å prøve det spørsmålet, og etter mitt syn er det nettopp det vi har domstoler til.