Som Stortingets nest største parti er det viktig at Fremskrittspartiet tas på alvor. Fremskrittspartiet skal være partiet for folk flest, Fremskrittspartiet skal være det partiet som har et betryggende sosialt ansikt. Som jeg tidligere har sagt, er for svært mange inntektsutviklingen for folk viktigst for å se i hvilken grad en prioriterer sosiale forhold. Jeg har tidligere i debatten tatt fram to sitater fra Fremskrittspartiet i finansinnstillingen. Fremskrittspartiet sier på side 22 at en går inn for et skattesystem som er langt flatere enn det vi har i dag. Er det slik at Fremskrittspartiets velgere er enig i at vi i Norge skal gå vekk fra prinsippet om skatt etter evne, at vi skal gå vekk fra det progressive skattesystemet og innføre det som er høyresidens skattesystem, nemlig å redusere inntektsbeskatningen og øke beskatningen på forbruk, øke beskatningen gjennom moms, eksempelvis? Det er tvilsomt om Fremskrittspartiet har oppslutning selv blant sine egne velgere når det gjelder å gå vekk fra et prinsipp om skatt etter evne. Punkt 2: På side 35 i innstillingen står det at Fremskrittspartiet skal gå inn for at «lover som regulerer arbeidsmarkedet endres, slik at lønninger(…) blir bestemt individuelt eller på den enkeltes arbeidsplass». (…) En vil altså fundamentalt endre maktforholdet mellom arbeidstaker og arbeidsgiver, et maktforhold som er helt sentralt for å sikre en balanse i interessene til de ulike grupper, en vil gå til store angrep mot landsomfattende tariffavtaler som er helt avgjørende for at en skal sikre en helhet i inntektsutviklingen i samfunnet. Både internasjonal og historisk erfaring viser at et slikt system når det gjelder inntektsdannelsen, fører til at det blir enorme forskjeller i disponibel inntekt mellom folk som har fulldagsarbeid. Hvorfor er det viktig for Fremskrittspartiet å legge til rette for en slik utvikling? Hvorfor er det så viktig, når en har slagordet «For folk flest», når folk flest taper så til de grader på et slikt samfunnssyn? Det hadde vært befriende om Fremskrittspartiet kunne begynt å fortelle folk hva som er partiets egentlige prioritering, nemlig større inntektsforskjeller mellom folk. Det er konsekvensen i et nøtteskall.