Fremskrittspartiet vil understreke at det er av stor betydning for barn å ha god kontakt med begge sine foreldre, også etter et samlivsbrudd. Barn må ikke brukes som våpen i en konflikt mellom foreldrene. De fleste barn ønsker like mye samvær med begge foreldre, og dette må gjennomføres med mindre det foreligger særlige grunner for en annen løsning. Fremskrittspartiet mener at det mest hensiktsmessige når det gjelder barnefordelingssaker, er at hovedregelen må være at begge foreldrene automatisk får delt omsorg ved en separasjon. Dette er i seg selv konfliktdempende, og det kan forhindre at barnet blir en del av en langvarig strid. For øvrig er Fremskrittspartiet fornøyd med at flertallet endrer noe på loven, slik at det ikke blir så lett å flytte over lange strekninger og rykke opp barnet fra dets vante miljø og dets vante skole. Dette gir vi vår subsidiære støtte. Vi tror også at det må fokuseres mer på fagfolkenes rolle i barnefordelingssaker. Fra flere hold hevdes det at fagfolkene tar utgangspunkt i et perspektiv som vanskeliggjør likestilling mellom far og mor. I FMOs høringsuttalelse heter det bl.a.: «Når psykologer ikke vil anerkjenne foreldrene på like premisser, og ikke sjelden har en preferanse for mødres særstatus i barns liv, gir det ingen mening å snakke om samarbeide.» Et annet viktig tema: Fremskrittspartiet mener at proposisjonen mangler løsninger på et av de største problemene i dagens familiepolitikk, nemlig samværssabotasje. Fremskrittspartiet mener at dette problemet må angripes mer aktivt. Vi legger derfor frem forslag om at man bør utrede og legge frem konkrete tiltak mot samværssabotasje. Slik sabotasje bør få konsekvenser for barnefordelingen. Fremskrittspartiet har merket seg forslaget om å styrke meklingsordningen ved at den utvides inntil syv timer i de tilfeller hvor det vurderes som mulig å komme til enighet. En slik spissing av ordningen er bra! Vi mener imidlertid at meklingsordningen ikke bare kan vurderes ut fra antall ansatte og timeforbruk. Det er ikke alltid slik at flere fagfolk og mer penger fører til færre og dempede konflikter. Vi tror at det ofte er manglende kompetanse som er problemet i meklingen. Det bør derfor foretas en gjennomgang av meklingsapparatet, med spesielt fokus på kvalitet og metodikk. Det må være helt klart at i de tilfeller der barn er utsatt for vold eller overgrep – og/eller det er en vesentlig fare for at dette skal skje i fremtiden – må dette legges til grunn i barnefordelingssaker. Det er imidlertid mye som tyder på at det i en del saker fremkommer uriktige volds- og overgrepspåstander, fremsatt for å diskreditere den ene av foreldrene. Dette er svært alvorlig. Det å få en uriktig overgrepspåstand satt ut om seg er meget stigmatiserende og kan være et stort problem i både jobb og privatliv. Fremskrittspartiet ser det som en alvorlig forbrytelse å fremsette slike uriktige påstander, og mener reaksjonene på slike forhold må skjerpes vesentlig. For øvrig mener vi det er en svakhet ved proposisjonen at en type overgrep som ikke er nevnt, er den type psykisk vold som barn blir eksponert for i saker hvor det er tale om foreldrefiendtliggjøring – Parental Alienation Syndrome, PAS. Det er her et betydelig behov for forskning for å øke kompetansen hos norske fagfolk, og Fremskrittspartiet har i den sammenheng lagt frem forslag. Mange menn er blitt idømt et feilaktig farskap opp gjennom tidene eller har erkjent et feilaktig farskap. I en ikke ubetydelig del av disse sakene er det trolig snakk om at det er gjort under press. Det synes også helt klart at det i tillegg er mange farskap som er blitt feilaktig fastsatt etter pater-est-regelen. Enkelte hevder at 10 pst. av den norske befolkning kan være registrert med feil far. Staten har som lovgiver og dømmende makt hatt et stort ansvar når det gjelder fastsettelse av farskap. Etter at Stortinget vedtok endringer i barneloven som trådte i kraft 1. april 2003, hvoretter det nå er mulighet for at alle parter i farskapssaker kan få gjenopptatt saken, er mange farskap blitt omstøtt. Det viser seg nå at det er behov for å rette opp den økonomiske skaden disse fedrene er påført fra statens side. Derfor har vi tatt opp forslag på linje med de krav som har kommet fra Støttegruppen for feildømte fedre. Jeg tar til slutt opp Fremskrittspartiets forslag, og om de ikke skulle nå frem, vil vi gi vår subsidiære tilslutning til innstillingen.