Rammeavtalen mellom Norge og USA om forhåndslagring og forsterkning ble undertegnet i fjor sommer, og erstatter den tidligere avtalen fra 1981. Under komiteens behandling har en merket seg at den nye rammeavtalen er klar på at det materiellet som lagres, må være i overensstemmelse med norske folkerettslige forpliktelser, at norske myndigheter skal ha innflytelse på hva som lagres, og at lagrene fortsatt bemannes med norsk personell og vil være under daglig norsk kontroll og ettersyn. Avtalen medfører ikke endringer i norsk basepolitikk eller selvpålagte restriksjoner vedrørende ikke-stasjonering av atomvåpen på norsk jord. Nå er det slik at den strategiske og militære situasjonen rundt oss og i verden for øvrig endres gjennom årene, og komiteen er innforstått med at utstyret skal kunne brukes til oppgaver som inkluderer fredsoperasjoner, humanitær bistand, konsekvenshåndtering ved terroranslag og evakueringsoperasjoner. Avtalen er viktig for Norge, ikke minst fordi den er et vesentlig ledd i Norges strategiske partnerskap med USA. En er innforstått med at utstyret bør tilpasses de nye sikkerhetspolitiske utfordringene og oppgavene, herunder krise- og beredskapsoppgaver utenfor Norge. Det ligger implisitt at den nye avtalen åpner opp for utstrakt amerikansk øvingsaktivitet i Norge. Avslutningsvis sier komiteen seg meget tilfreds med den betydning en fra amerikansk side tillegger samarbeidet med Norge. For min egen del vil jeg legge til at enstemmigheten i komiteen er en god forsikring om at forankringen og samarbeidet med vår viktigste militære og sikkerhetspolitiske samarbeidspart, USA, ligger fast.