Det må være all mulig grunn til å glede seg, ikke bare over det komitelederen sa om at det var samling i komiteen, men også over at Regjeringen har gjort en solid jobb og laget et lovforslag som har blitt godt mottatt av dem det gjelder. Det betyr at man har funnet balansen mellom tilliten til de mange og muligheten for å fange opp dem som ikke vil følge det som vi kan definere som frihet under ansvar. Det komiteen står for, har komitelederen gjort rede for på en utmerket måte, og det kommer også skriftlig til uttrykk. Venstre har ikke noen grunn til å understreke det ytterligere, bortsett fra på et par–tre små punkter. Når komiteen har valgt å kalle utvalget for «gransking av redelighet», er det fordi vi legger til grunn at redeligheten er hovednormen i det arbeidet vi står overfor, og ikke unntaket. Når komiteen har presisert at det grunnleggende i dette arbeidet er at vi må ha trykk på alle sider ved etikk i alle akademiske karriereløp fra starten av, er det for å understreke at hvis man ikke har den etiske ballasten, svikter noe av det grunnleggende som skal til for at vi skal lykkes med både Regjeringens forslag og komiteens tilslutning til forslaget. Komiteen har gjort en understrekning til. Jeg må innrømme at når den skjedde, var den preget av et sentralt emne på NOKUT-konferansen, hvor NOKUT reiste spørsmålet – som jeg for min del ikke hadde hatt fantasi til å forestille meg inntil da – om at vi kunne stå overfor muligheter for korrupsjon og juks i tilknytning til internasjonalisering av forskning og Bologna-prosessen. NOKUT hadde valgt å invitere den internasjonale avdelingen av Transparency for å presentere dette. Det var et ettertenksomt innlegg som ble holdt. Det var ikke massivt konkluderende, men det var for ettertenksomhet. Når komiteen har knyttet en merknad til dette forholdet, er det for at den samme ettertenksomhet som et samlet norsk, akademisk allmøte – for å bruke det uttrykket – hadde i Trondheim, også skulle bringes videre til departementet for vurdering og refleksjon, slik at man kan ta de skritt som er nødvendige, ikke fordi vi ser at dette er det mest truende nå, men det er grunn til å følge med og være aktsom. Med disse små merknadene er det en glede å være med på en så bred oppslutning. Jeg synes det er hyggelig å kunne si noe positivt til statsråden for å ha lagt fram en god sak, og det er også hyggelig å dele med kolleger i komiteen at vi har stått sammen om å lage en sak som er solid, under parolen: Frihet under ansvar!