Når Stortinget i kveld stemmer for årets jordbruksoppgjør, går det et historisk sus gjennom luften. 1. desember 1975, for over 30 år siden, fattet Stortinget det berømte opptrappingsvedtaket, etter et initiativ fra SVs Berge Furre. I dag godkjenner Stortinget en avtale og et jordbruksoppgjør som for første gang i historien er gjort mellom landbruket og en regjering hvor SV deltar. Disse to punktene i tid – i nyere norsk historie – bindes sammen av et SV som i hele denne perioden har et bankende, varmt hjerte for norsk landbruk. Det er det mange grunner til. At mat produseres i Norge, betyr at maten transporteres kortere enn om vi hadde importert den samme maten, noe som er bra for miljøet. At maten produseres i vår egen bakhage, betyr at norske myndigheter har større mulighet til å legge føringer for kvalitet og trygghet på norske matvarer enn vi har for maten som importeres. Men landbruk er også mer enn mat. Det dreier seg om arbeidsplasser i hele landet. Det dreier seg om skogbruk, om kultur og om tradisjon for dyrehold, og det dreier seg om kulturlandskap. Landbruket har mange funksjoner og mange verdier. Dette betyr ikke at landbruket er feilfritt eller uten utfordringer. De fleste vet at SVs sterke kjærlighet til landbruket er krysset med en kritisk holdning til at det flere steder i landet må settes inn ekstraordinære tiltak for å rydde opp etter avrenning fra landbruket. Vi har sett mange eksempler på mishold av dyr de siste månedene. Det er ingen statshemmelighet at det er enkeltpersoner og ildsjeler innenfor landbruket som fungerer som pådrivere for å ta i bruk økologiske og mer framtidsrettede produksjonsformer. Spørsmålet er hvordan man kan ta tak i disse utfordringene på en positiv måte, for samtidig å skape mer optimisme i næringen, for å øke rekrutteringen og skape ny glød i landbruket. Jeg er stolt over at årets jordbruksoppgjør har tatt fatt i flere av disse utfordringene. Det som skiller dette jordbruksoppgjøret fra den foregående regjeringens, er den genuine viljen til å få til noe – en ny retning, en ny optimisme i landbruket. Når det gjelder optimisme og rekruttering, er det godt å kunne peke på at det i årets avtale er framforhandlet en inntektsutvikling og sosiale vilkår på linje med andre grupper. For rekrutteringen er også behovet for bedre velferdsordninger innen landbruket viktig, og årets avtale har tatt høyde for dette. I tillegg til ordningen for ferie og fritid er det også forbedringer når det gjelder avløserordningen ved sykdom. Dette er positivt. Investeringsbehovet i næringen er stort. Det er derfor viktig med midler til utviklingstiltak og ny næringsutvikling innen jordbruket. Rammen for investeringsvirkemidler økes derfor med 45 mill. kr., og dette er et viktig politisk signal om at det skal satses på norsk landbruk. Miljøprofilen styrkes i årets avtale gjennom målretting av virkemidlene. Etablering av et nytt beitetilskudd er viktig for å stimulere til økt beiting, kulturlandskapspleie og for å demme opp mot gjengroing. Avtalen innebærer en økning av bevilgningene til SMIL-ordningen, om spesielle miljøtiltak i jordbrukets kulturlandskap. Grønt reiseliv er også en viktig satsing, og i avtalen legges det opp til et utviklingsprogram for grønt reiseliv i Norge innenfor en ramme på 25 mill. kr. Avtalen legger til rette for å øke produksjonen og forbruket av fornybar energi. Regjeringen varsler at den vil komme tilbake til fordeling på tiltak og utforming av virkemidler for både skogbruk og bioenergi i budsjettproposisjonen for 2007. Det økologiske perspektivet skal også få sterkere fokus framover. Det er et ambisiøst mål Regjeringen har satt seg om økologisk produksjon og forbruk på 15 pst. i 2015. I denne sammenhengen vil jeg minne om at et flertall i næringskomiteen i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for 2006 uttalte: «Dette flertallet peker på at grunnlaget for denne utviklinga bør legges så tidlig som mulig, og ber derfor Regjeringa om å komme tilbake til Stortinget med en plan for hvordan dette målet skal oppnås.» I dagens innstiling understreker regjeringspartiene sammen med Kristelig Folkeparti viktigheten av å videreføre og forsterke tiltak som gir bedre marked for økologiske produkter. I det videre arbeidet med utvikling av det økologiske jordbruket ber også Stortinget partene om å vurdere tiltak for økologisk kjøttproduksjon. Dette er elementer som Regjeringen får anledning til å komme tilbake til i den varslede planen. Jordbruket har fortsatt utfordringer. Det har også jordbrukspolitikken. Jeg vil derfor minne om at årets oppgjør er det første av i alt fire oppgjør i denne perioden. Det er en vei å gå, og den veien skal vi gå. Selv om Norges Bondelag under høringen viser til at årets jordbruksoppgjør har vært en viktig snuoperasjon for å bedre rammevilkår for næringen, er vi ikke i mål med dette. Det var naturligvis trist at Bonde- og Småbrukarlaget valgte å bryte forhandlingene, men jeg kan forsikre om at regjeringspartiene har merket seg at det under høringen ble gitt uttrykk for behov for at små og mellomstore bruk og familiebruk i større grad skal prioriteres, noe som jeg er helt enig i. I Soria Moria-plattformen heter det: «Landbruket spiller en viktig rolle for bosetting og sysselsetting i store deler av landet.» Og det står videre: «Norsk matjord er en begrenset ressurs som det er et nasjonalt ansvar å ta vare på for våre etterkommere.» Jeg er stolt av at vi i dag vedtar det første skrittet for å oppfylle disse løftene. Dette er det første av i alt fire oppgjør i denne perioden. Det er en vei å gå, og den veien skal vi gå.