Mitt spørsmål går også til finansministeren. Kristelig Folkeparti ønsker en skattepolitikk som bidrar til å trygge og skape arbeidsplasser. Derfor står vi bak skattereformen, og vi er glad for at SV også har kommet til det. Men en av grunnene til det var at Bondevik-regjeringen la opp til økte avskrivningssatser for maskiner – fra 20 til 25 pst. – i sitt forslag til statsbudsjett for 2006. Dette tiltaket reiste SV land og strand rundt og talte varmt om i valgkampen, med og uten hjelm. Overraskelsen var derfor stor da finansministeren presenterte den nye regjeringens tilleggsproposisjon, for her er forslaget som SV la så sterk vekt på før valget, reversert. Og det hører vel ikke til de «verste» skatteletteforslagene i budsjettet, slik finansministeren nå omtalte det. Regjeringen har nå kommet fram til at det ikke er konjunkturelle forhold som eventuelt skulle tilsi at den nå skal prioritere å stimulere bedriftene til høye investeringer. Det blir altså ingen økte avskrivningssatser likevel. Forslaget lå der, fremmet for Stortinget, og kunne bare vært opprettholdt. Dette er skuffende, det er svært uventet, ikke minst når vi vet hva finansministerens eget parti skrev i sitt alternative statsbudsjett for inneværende år. Der står det å lese: «Et viktig grep når det gjelder modernisering av næringslivet, er en raskere avskrivningsmulighet for maskiner og utstyr(…) (…) Ja, også her ser vi det som har gått igjen i hele denne spørretimen så langt, en enorm forskjell i det man sa før valget, og det man gjorde rett etter valget. Det er ikke bare retorikken som er forandret, men også politikken er forandret. Jeg vil spørre statsråden: Hva er det som gjør at finansminister Halvorsen vurderer behovet for endringer i avskrivningssatsene så helt annerledes enn det partileder Halvorsen gjorde rett før valget?