La meg først si at matmomsen ble redusert fra 1. januar 2001 – var det vel – og det fikk en ganske umiddelbar virkning. Den reduksjonen på 12 pst. gav en ganske umiddelbar virkning – prisreduksjonen ble på om lag 9 pst. De tallene jeg sitter med i dag, viser at det vesentlige av den reduksjonen har kommet oss forbrukere til gode, men ikke alt. Det er også bakgrunnen for at Landbruks- og matdepartementet bad om og bestilte en marginundersøkelse for å få oversikt over hvor i kjedene resten av denne reduksjonen har forsvunnet. Den marginundersøkelsen er bestilt hos Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning. Vi har ventet lenge på den. Det har vært vanskelig for Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning å få tilgang på nødvendig tallmateriale hos kjedene. Det har tatt måneder. De har ikke villet levere ut dette tallmaterialet. Det var faktisk over bordet i en debatt i NRKs Standpunkt at de overfor meg bøyde unna og sa at de var villige til å gi ut de nødvendige opplysningene, slik at myndighetene kan få innsyn i hvor marginene har gått. Det var Rema 1000 som var uvillig. Først i det TV-programmet var de villige til å si at Norsk institutt for landbruksøkonomisk forskning skal få tilgang til dette. Jeg regner med at vi i løpet av kort tid, noen uker, vil få dette tallmaterialet. Men fortsatt er det slik ifølge de opplysningene jeg har, at det vesentlige av disse reduksjonene har kommet forbrukerne til gode. Så fikk vi en ytterligere momsreduksjon på mat gjennom Regjeringens budsjettforhandlinger med Fremskrittspartiet – 1 pst. reduksjon. Når den marginundersøkelsen kommer, får vi se om den prosenten har kommet forbrukerne til gode på en god måte. På primærleddet er det 50 000 aktive bønder. De er for små til å påvirke prisene. Det er 1 500 – kanskje mer – dagligvareleverandører, og det er fire i toppen. Det er grunn til å tro at konkurransen er dårligst mellom de fire matvarekjedene. Det er det nødvendig å følge nøye.