Som komiteen viser til i innstillingen, innebærer forslaget at det opprettes et fond på 10 milliarder kr under Utenriksdepartementet for å kunne avhjelpe humanitære katastrofer. Det foreslås at fondet primært rettes mot akutte hendelser hvor det er behov for nødhjelp, men det vil ha en tilstrekkelig kapital til at hjelpen også kan ytes over lengre tid der det er nødvendig. Midlene i fondet skal, i henhold til forslaget, gjøres tilgjengelig for organisasjoner, FN eller land som er rammet av store humanitære katastrofer. Det foreslås at Regjeringen arbeider for å internasjonalisere fondet og etablere det under FN på sikt. Komiteens flertall er positivt til grunntanken om å styrke muligheten til raskt og effektivt å kunne hjelpe dem som er rammet av store katastrofer. Flertallet avviser imidlertid forslaget, og jeg vil her komme inn på begrunnelsen for dette, slik det framkommer i innstillingen. Nødhjelp og humanitær bistand til ofre for konflikt og naturkatastrofer dekkes over flere budsjettkapitler på Utenriksdepartementets budsjett. De humanitære budsjettpostene vurderes også sammen med posten for overgangsbistand for å gi Norge tilstrekkelige midler og fleksibilitet under normale omstendigheter. Stortinget er også i stand til raskt å fatte vedtak om ekstrabevilgninger i ekstraordinære situasjoner. Flodbølgekatastrofen rundt Det indiske hav 26. desember i fjor viste dette. Det er også viktig å understreke, slik flertallet gjør, at Stortinget hvert år behandler bevilgninger over statsbudsjettet, herunder også finansiering av norsk humanitær bistand og nødhjelp. Stortinget har nylig hatt utviklingsmeldingen til behandling. Dette var en omfattende gjennomgang av norsk utviklingspolitikk. Forslaget om et solidaritetsfond ble ikke reist i den forbindelse. Det pågår nå et arbeid under ledelse av FNs kontor for koordinering av humanitær bistand for å forbedre det internasjonale tilsvaret på humanitære katastrofer. Det foreligger også ulike forslag til reform, bl.a. av det humanitære systemet i FN, for å forbedre den internasjonale oppfølgingen av humanitære katastrofer ved FNs generalsekretær. Det arbeides også videre med å gjøre FNs rullerende lånefond større og mer operasjonelt i forhold til akutte og glemte kriser. Flertallet mener at Norge må være aktivt i forhold til å styrke FNs kapasitet på dette området. Vi trenger et sterkere FN, bl.a. for å håndtere natur- og miljøkatastrofer. Flodbølgekatastrofen i fjor utløste donasjoner uten sidestykke i Norge og over hele verden. Det er svært gledelig. Samtidig mener flertallet at når humanitære katastrofer av dette omfanget skjer, må FN ha nødvendig forutsigbarhet og stabilitet i sitt koordineringsarbeid. På sikt bør derfor FN bli mindre avhengig av givernes vilje i akutte situasjoner og av TV-kameraenes fokus. Flertallet mener at dette på nytt reiser spørsmålet om større forutsigbarhet og bedret ressurstilgang når det gjelder FNs mange viktige oppgaver. Det er bra at det er så bred enighet i Stortinget om at FN må styrkes på dette området. Arbeiderpartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet har foreslått i Stortinget å be Regjeringen utrede alternative former for global beskatning til inntekt for FN-systemet. Det er gledelig at de borgerlige partiene iallfall her er med på å vise til dette forslaget, selv om de ikke støtter det. Det er neste sak på dagsordenen.