La meg aller først takke statsrådene for gode og grundige redegjørelser. Jeg registrerer med tilfredshet at linjene i utenriks- og sikkerhetspolitikken ligger fast. Bondevik II-regjeringens politikk videreføres i stor grad. Det er vi i Kristelig Folkeparti glade for. Det hersker bred enighet om kriteriene for norsk deltakelse i internasjonale operasjoner. For Stortinget har det vært viktig å ha noen rammer for hvilke internasjonale operasjoner norske soldater kan være med på. Kristelig Folkeparti er glad for at disse sikkerhetsutfordringene kan finne sine løsninger innenfor prinsippene i FN-pakten. Norges deltakelse må baseres både på legalitet i folkeretten og legitimitet hos folket. Norge skal ikke delta i preventiv krigføring og forkjøpsangrep, som ikke har en klar forankring i folkeretten. Dette er grunnleggende og ufravikelige prinsipper for Kristelig Folkeparti. Når det gjelder Norges engasjement i Afghanistan, støtter Kristelig Folkeparti Regjeringens politikk. Afghanistan har vært Norges militære hovedsatsingsområde ute gjennom de siste par årene, og denne prioriteringen ligger fast. Gjennom våre bidrag til ISAF støtter vi aktivt opp om NATOs engasjement i landet, som det er bred politisk oppslutning om både i NATO og her hjemme. Spesialstyrkebidraget til den amerikanskledede Operation Enduring Freedom avsluttes i januar, etter et seks måneders engasjement. I tillegg vil Norge i 2006 tilby tre–fire F-16 kampfly til ISAF for en periode på tre måneder. Det har vært problematisert rundt hvorvidt disse kampflyene vil komme til å måtte «hjelpe» amerikanerne. Det er, som forsvarsministeren har sagt, etablert praksis når det foregår en militær operasjon i området, at disse reguleres i forhold til en avtale inngått mellom de to partene. Fly under ISAFs kommando vil i nødssituasjoner kunne bli bedt om å bistå personell på bakken fra OEF. Denne ordningen er hjemlet i en generell avtale fra 2003 om gjensidig støtte mellom ISAF og Operation Enduring Freedom. Motstanden mot dette synes å grunne seg på en oppfatning av OEF som en illegitim operasjon. Det er godt at dette er avklart fra regjeringshold i debatten. Det er kun SV som fortsatt står alene om å betvile denne FN-legitimiteten. I Kristelig Folkeparti er vi glade for at Regjeringen fortsatt vil bidra til økt sikkerhet og gjenoppbygging av Irak. Det er viktig at vi tar vår del av det ansvaret. Når det gjelder internasjonale militære operasjoner i Irak, besluttet Bondevik-regjeringen at det norske bidraget med stabsoffiserer skulle avvikles til jul for å prioritere NATOs treningsoperasjoner. Vi registrerer at den nye regjeringen følger opp avviklingen, men ikke oppfølgingen. Kristelig Folkeparti mener det er uklokt av Regjeringen å avslutte norsk engasjement i NATOs treningsmisjon fordi disse skal bidra til å sette de irakiske sikkerhetsstyrkene i stand til selv å ivareta sikkerheten i sitt eget land. NATO har ingen stridende rolle og har heller ingen rådgiverrolle i forbindelse med kamphandlinger. Alliansens rolle i arbeidet for stabilitet i Irak er begrenset til opplæring og veiledning av irakiske offiserer på høyere nivå. Målsettingen er at styrkene skal tilegne seg kunnskap om og benytte metoder som både er hensiktsmessige, effektive og ikke minst akseptable i menneskerettighetssammenheng. Dette er en operasjon som et enstemmig NATO vedtok å opprette, som er basert på et klart folkerettslig mandat fra FN etter invitasjon fra irakiske myndigheter. Samtlige allierte støtter misjonen. Dette er viktig, både for å legge Irak-krisen bak seg og for å demonstrere samholdet i alliansen. Dette har man i stor grad lyktes med. Irakiske myndigheter er svært opptatt av at NATOs treningsmisjon i Irak videreføres. Til slutt: For Kristelig Folkeparti er hensynet til lokalbefolkningen i Irak viktigere enn hensynet til symboler og markeringer. Økt sikkerhet og gjenoppbygging av Irak er målet.