Fylkeskommunene har selvfølgelig et tungt ansvar for vedlikehold av fylkesveiene. Jeg registrerer at flere fylkeskommuner, inkludert min egen, Vestfold, nå låner penger til asfaltering i et forsøk på å råde bot på tidligere års forsømmelser. Det tror jeg vil vise seg å være en god investering. Mange fylkesveier er nå i en så dårlig forfatning at det ikke lenger er snakk om en ekstraordinær vedlikeholdsinnsats, men snarere om en ren rehabilitering. Årsaken til den situasjonen vi har fått på fylkesveinettet, er års underfinansiering av fylkeskommunene. Det er først i år, med det krafttaket Regjeringen har tatt for å bedre kommuneøkonomien, at fylkeskommunene ser noen mulighet til å kunne styrke veivedlikeholdet, bl.a. i form av låneopptak. Fortsatt bedring av kommuneøkonomien vil komme til å gi rom for økt vedlikeholdsinnsats, men det krever selvfølgelig at fylkeskommunene prioriterer fylkesveiene framfor andre gode formål. Vi har som kjent kommunalt selvstyre her i landet, og vi har et kommune- og fylkestingsvalg om noe over et år. Må jeg få minne om at også staten har betydelige drifts- og vedlikeholdsoppgaver på riksveinettet. Vedlikeholdsetterslepet øker med 800 mill. kr årlig. Selv om Regjeringen nå i forslaget til revidert nasjonalbudsjett gjør en innsats for å øke vedlikeholdsbevilgningene, er det fortsatt mye igjen. Dette kan ikke fortsette i lengden. Mang en lokalpolitiker og stortingspolitiker har satt merke etter seg i form av en ny vei, en tunnel eller ei bru. Hittil er det ingen som har fått bauta for godt veivedlikehold. Det er synd.