Jeg synes ikke denne forvaltningsrapporten inviterer til en bred og omfattende debatt om norsk skole. Representanten Anundsens innlegg kunne på en måte gi et inntrykk av det, men la meg si det slik: Det er ikke noe i denne forvaltningsrapporten som jeg tror ikke tidligere har vært kjent fra arbeidet med dokumentet i storting og i regjering. Så hva den gir oss av ny lærdom, er jeg noe i tvil om. Jeg er også i tvil om tidspunktet for en slik rapport er særlig velegnet. Jeg er enig med representanten Anundsen i at man skal ikke vente i generasjoner på å ha skaffet seg tilstrekkelig empiri, men det hadde kanskje vært interessant om denne rapporten hadde vært avgitt på et tidspunkt da Kunnskapsløftet var i ferd med å bli gjennomført, slik at man hadde kunnet se på gjennomføringsmetoder. Rapporten vektlegger i veldig stor grad behovet for kontroll. Jeg er noe i tvil om jeg, hvis det hadde vært jeg som skulle prioritere, ville ha prioritert voldsom oppgradering av departementets, fylkesmannens og skoledirektørens kontrollvirksomhet i forhold til å sette inn ressurser på – ikke misforstå uttrykket – å selge Kunnskapsløftet som den meget attraktive pakke det er for skoleverket. Mitt inntrykk er at skoleverket er beredt til å ta Kunnskapsløftet i bruk, bruke de etteropplæringsmuligheter og de reformmuligheter som ligger i det. Det er et sug i skoleverket etter å gjøre noe. Slik sett tror jeg at jeg ikke ville ha satset voldsomt – ikke i første omgang, iallfall – på kontrolltiltak. En annen ting er hvorvidt behovet for kunnskap i skolen også skaper et behov for kunnskap om skolen, f.eks. offentlighet rundt karakterer, som gjør det mulig å sammenligne skoler. Erfaringene fra Oslo er gode når det gjelder den type offentlighet. Men jeg registrerer at om det er det stor politisk uenighet mellom de nåværende og de tidligere regjeringspartier. Jeg skal ikke utdype det ytterligere. Jeg er altså i tvil hvorvidt denne forvaltningsrapporten gir oss kunnskaper som influerer på gjennomføringen av Kunnskapsløftet, om den gir oss kunnskaper som ikke var der fra før. Leser man svarene fra departementet – under to ulike regjeringer – er de fulle av kunnskap om den kunnskap som forvaltningsrapporten gir oss.