Før valget ble Høyre og skattereformen angrepet av både Arbeiderpartiet, SV og Fremskrittspartiet – av Arbeiderpartiet og SV fordi de var imot å redusere toppskatten i trinn 2, av Fremskrittspartiet fordi de var imot å innføre utbytteskatten uten at man hadde fått fjernet formuesskatten. Jeg er glad for at både Arbeiderpartiet, SV, Senterpartiet og Fremskrittspartiet har snudd, at de nåværende regjeringspartiene nå aksepterer redusert toppskatt i trinn 2, og at Fremskrittspartiet aksepterer innføringen av utbytteskatten. Vips – så er det flertall for ett viktig element i skattereformen, nemlig å fjerne den urettferdigheten som har eksistert mellom skatt på arbeid og skatt på kapital. Det er faktisk et enstemmig storting som nå slutter seg til ett av de viktige elementene i skattereformen. Men det var to viktige elementer til. Det andre viktige elementet var å sørge for at det skulle lønne seg å jobbe også for mennesker med lave og vanlige inntekter, også for butikkmedarbeideren som tjener 150 000 eller 200 000 kr i året, eller for konsulenten som kanskje tjener 400 000 kr i året. Der skiller det nye skatteforslaget seg vesentlig fra det gamle, ved at vi sørget for at også de fikk skattelettelser. Det tredje elementet i skattereformen knyttet seg til at man skulle stimulere verdiskapingen. Der ser vi nå det kanskje viktigste skillet mellom den nye og den gamle regjeringen. Mens den gamle var opptatt av å stimulere verdiskapingen ved bl.a. å redusere formuesskatten, ser vi at den nye regjeringen øker formuesskatten. Jeg registrerer at representanter for Regjeringen gjennom sine innlegg har forsikret det norske folk om at de såkalt rike skal betale mer skatt. Vi har tidligere fått dokumentert at det er langt mer nyansert enn som så. For Høyre er skattelettelser et virkemiddel og selvsagt ikke noe mål i seg selv. Men vi ser at det er et virkemiddel som har fungert. Etter at vi gradvis har redusert skatten i løpet av forrige fireårsperiode, ser vi at skatteinntektene har begynt å vokse, og nå ser vi faktisk at skatteinntektene vokser mer enn hva man hadde lagt til grunn. Det betyr at skattelettelsene har bidratt til at veksten i økonomien nå gjør det mulig å gi mer til psykiatrien, mer til omsorg og mer til skole. Noe av det viktigste i debatten i dag har vært knyttet til formuesskatten. Formuesskatten er en særnorsk skatt på norsk kapital investert i Norge. Jeg registrerer at både Arbeiderpartiet og SV forsøker å gjøre formuesskatten til et fordelingspolitisk virkemiddel. Men formuesskatten dreier seg jo om nasjonalt eierskap, noe Lundteigen tidligere har vært en talsmann for. Man kan ikke være for formuesskatt samtidig som man er bekymret for det nasjonale eierskapet, for hele poenget med å redusere formuesskatten er at vi skal stimulere til norsk eierskap, til privat norsk eierskap. I tillegg synes jeg det er en hyggelig ekstragevinst at også pensjonister, og til og med minstepensjonister, får redusert skatt ved at vi får satt ned formuesskatten. Ellers registrerer jeg at representanten Lundteigen ønsker et mer praktisk skattesystem som tar hensyn til både bedrifter og bransjer. Men så langt har representanten Lundteigens bidrag vært å gå inn i en regjering sammen med SV som har vært prinsipielt imot rederiskattesystemet, det har vært å gå imot forslaget om nye avskrivningsregler som skulle stimulere til nye innkjøp av maskiner. Det har vært å øke formuesskatten, som rammer familieeide bedrifter, det har vært å redusere lønnsfradraget, noe som rammer selvstendig næringsdrivende – og det er en samlet beskatning som rammer skogbruket. Jeg registrerer ellers at finansministeren og SV-lederen ikke besvarte et spørsmål fra Kvassheim om hvordan hun forholdt seg til forslag fra Lysbakken om å fjerne børsen og den private eiendomsretten. Jeg registrerer at finansministeren sier at det er en debatt vi «tåler». Ja, selvsagt tåler vi den debatten, og det blir spennende å se om også SV tåler den. Men spørsmålet var faktisk om hvordan SVs leder og finansminister Kristin Halvorsen forholder seg til det. Er det slik at hr. Lysbakken, nestleder i SV, nå har blitt gradert – nedgradert eller oppgradert – til å være en debattant, eller er det slik at nestlederen i SV også skal ha innflytelse på politikken, og at finansministeren og SV-lederen også deler noen av hans synspunkter? Hun svarte overhodet ikke på spørsmålet om hun ønsker å dra utviklingen i den retningen som Lysbakken gav uttrykk for i sitt innlegg i VG i dag.