Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten og Vesterålen inneholder betydelige naturressurser. Fra naturens side har vi vært så heldige at torsken har valgt dette området som sitt føde- og oppvekstområde. Dette gir opphav til en betydelig fiskeriaktivitet, som har vært bærebjelken i det nordnorske samfunnet i generasjoner. Men det stopper ikke med dette. I tillegg til de fantastiske fiskeressursene som vi har i dette området, er det også påvist store petroleumsressurser rett utenfor kysten vår. Dette eventyret startet i sør, og vi har utviklet petroleumsvirksomheten i en 40-årsperiode. Dette har bidratt til en betydelig verdiskaping både nasjonalt og regionalt. Det er kanskje verdt å understreke at vi i løpet av disse 40 årene har utviklet to internasjonalt konkurransedyktige oljeselskap, og vi har samtidig en leverandørindustri som nå eksporterer for nærmere 50 milliarder kr i året, samtidig som man også har stor aktivitet på norsk sokkel. Det eventyret vi har sett i sør, skal fortsette også i nord. Vi tror, og det antas, at det kan være betydelige petroleumsressurser i Barentshavet og i området utenfor Lofoten og Vesterålen. Oljedirektoratet anslår at om lag en tredjedel av de gjenværende uoppdagede petroleumsressursene på norsk sokkel befinner seg i dette området. Noen vil mene at petroleumsvirksomhet i for stor grad truer de rike miljø- og naturressursene. Selvsagt er det knyttet utfordringer til forvaltning av petroleumsressursene. Det vil til tider være utfordringer med å kombinere utviklingen av petroleumsvirksomhet og beskyttelse av miljøet – la det ikke være noen tvil om det. Måten man håndterer dette på, er imidlertid gjennom en aktiv og forutsigbar forvaltning der hensynet til de ulike interessene må balanseres. Det er det jeg mener Regjeringen har gjort på en god måte gjennom forvaltningsplanen. De viktigste miljøverdiene og de ulike sektorenes påvirkning på miljøet er identifisert gjennom en omfattende utredningsprosess. De rammer som er satt for petroleumsvirksomheten, tar spesielt hensyn til de viktigste områdene for miljø og fiskeri, enten ved at det ikke blir tillatt virksomhet i disse områdene, eller ved at det blir innført særlige restriksjoner, som f.eks. tidsbegrensninger for leteboring. Gjennom dette arbeidet har Regjeringen innhentet mer kunnskap om konsekvenser av oljevirksomhet og mer kunnskap om hvilke ressurser som finnes. Man tar hensyn til miljøet ved ikke å åpne de mest sårbare områdene. Man tar hensyn til fiskerinæringen, bl.a. i forhold til kystnære områder og i forhold til det vi gjorde i 19. konsesjonsrunde ved ikke å tildele Møre-blokkene, da fiskerinæringen hadde sterke innvendinger mot at det ble gjort. Klare og forutsigbare rammer er avgjørende for en industri som investerer betydelig med kapital lenge før de får avkastning av disse investeringene. Gjennom forvaltningsplanen har Regjeringen nå lagt rammer for petroleumsvirksomheten som legger til rette for positiv utvikling i årene som kommer. Utviklingen vi ser i Barentshavet i dag, er både oppmuntrende og spennende. I Hammerfest opplever man en betydelig vekst gjennom Snøhvit-utbyggingen. Vi ser at lokale bedrifter faktisk leverer betydelig mer til prosjektet enn hva man først antok at de ville gjøre. Dette viser også at nordnorsk næringsliv og nordnorsk leverandørindustri er på banen og nå kvalifiserer seg for framtidige oppdrag. Det funnet som er gjort på Goliat og de nylig tildelte utvinningstillatelsene i 19. runde, legger også til rette for en økning i aktiviteten i årene som kommer. Rammene som er lagt for petroleumsvirksomheten gjennom forvaltningsplanen, gir gode muligheter til å utvikle Barentshavet til en betydelig petroleumsprovins i framtiden. Selvfølgelig skal dette skje innenfor en miljømessig forsvarlig ramme. En slik positiv utvikling vil gi verdiskaping, det vil gi sysselsetting, og det vil gi optimisme i Nord-Norge. Regjeringen vil ta miljøhensyn på alvor – og har gjort det gjennom planen. Regjeringen vil legge til rette for at vi skal få størst mulig ringvirkninger av den aktiviteten som nå kommer nordover. Vi har gitt næringen forutsigbarhet og langsiktige rammer å jobbe under, bl.a. gjennom f.eks. å fjerne boretidsbegrensningen i deler av Barentshavet slik at man kan ha en helårig aktivitet, innenfor miljømessig forsvarlige rammer. Vi innhenter mer kunnskap om de områdene vi vet for lite om, og de sårbare områdene. Og vi har gitt selskapene den nødvendige forutsigbarhet for å kunne utvikle næringen videre i nord innenfor miljømessig forsvarlige rammer.