Fremskrittspartiet mener det er positivt med en revisjon og en modernisering av lovverket og rammevilkårene som omfatter havbeite- og oppdrettssektoren. Næringen har hatt en imponerende rask utvikling og er et godt eksempel på hvordan private virksomheter gir sikre og lønnsomme arbeidsplasser langs kysten vår. Men dagens globale konkurransesituasjon forutsetter at næringens betingelser gis en helhetlig vurdering, som betyr at en gis nødvendig frihet til å tilpasse seg endringer i konkurransesituasjonen. Vi er opptatt av å gi næringen et best mulig grunnlag for videre vekst og utvikling gjennom å få etablert internasjonalt konkurransedyktige rammevilkår med muligheter for ekspansjon og verdiskaping med oppdrett av nye arter og større grad av videreforedling. Lovforslaget innebærer en viss liberalisering av rammeverket knyttet til næringen og en normalisering av rammevilkår sammenlignet med andre næringer i Norge. Det fremheves at lovrevisjonen vil gjøre det enklere å profesjonalisere strukturen i et marked der konkurransen er sterk, men det finnes ingen reell begrunnelse for å opprettholde en spesielt sterk regulering når det gjelder oppdrett av laks og ørret, slik vi ser det. Fremskrittspartiet er prinsipielt motstandere av å opprettholde et gammeldags konsesjonssystem i akvakulturnæringen, med antallsbegrensning. Dette er en unødvendig regulering, som kan hemme videre vekst, og som kan ramme mange kystsamfunn som vil tjene på en mer liberal verdiskapingspolitikk. Vi ønsker å avskaffe dette konsesjonssystemet og erstatte det med tillatelser der det er klare avgrensninger av hvilke hensyn det er relevant å legge vekt på, som miljø- og veterinære hensyn. Fremskrittspartiet er uenig i at vernehensyn i så stor grad fremheves på bekostning av hensynet til næringsutvikling. Rammebetingelsene må ta utgangspunkt i markedssituasjonen dersom man skal kunne utnytte vekstpotensialet i akvakulturnæringen, og dersom det skal kunne skapes et grunnlag for videre utvikling av nye oppdrettsarter. Vi mener også at næringen må kunne utvikle seg i de geografiske områder som er best egnet for det, og at en politikk for vern av kystsonen må ta hensyn til dette. Det er positivt at lovforslaget i så stor grad vektlegger hensynet til effektivitet, og at det legges opp til en viss deregulering som vil gjøre næringen langt mer tilpasningsdyktig i en konkurransesituasjon. Akvakulturnæringen har stor betydning for Kyst- og Distrikts-Norge, og i dette ligger mange muligheter for vekst og nye arbeidsplasser dersom næringen gis frihet til å ta landets fortrinn i bruk. Da må det legges rammebetingelser der det er hensynet til effektiv utvikling av næringen som kommer i forgrunnen. Videre må kystsamfunnene få mulighet til selv å definere en aktiv næringspolitikk for sine lokalsamfunn. Da er det lokalt man bør gjøre helhetsvurderingene med hensyn til vekst og vern, og ikke som i dag gjennom sentrale pålegg. Fremskrittspartiet vil i den sammenhengen fremheve betydningen av å skille nærings- og distriktspolitikk. Det er konkurransedyktige rammebetingelser for næringer som vil gi den beste distriktspolitikken ved at det skapes nye bedrifter og arbeidsplasser i distriktene. Stadig sterkere internasjonal konkurranse gjør at vi må gi næringen i Norge rammebetingelser som er på linje med hva våre viktigste konkurrentland har. Vi må ikke gi pålegg om særnorske begrensninger eller reguleringer som skader utviklingen av noe som kan bli en fortsatt vekstnæring for landet og mange norske kystsamfunn. Loven innebærer på flere områder en utvikling i riktig retning ved at man normaliserer rammevilkår og deregulerer. Men samtidig videreføres en rekke unødvendige og begrensende reguleringer, som særlig konsesjonssystemet knyttet til laks og ørret innebærer. Fremskrittspartiet vil fullt ut normalisere næringens rammevilkår i forhold til andre norske næringer. Ved å fjerne konsesjonssystemet og med en lokal arealforvaltning vil næringen virkelig kunne utnytte vekstmulighetene. Jeg vil ta opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.