Like fullt er det slik at med den friskoleloven vi har fått, er skolelovgivningen fortsatt knyttet til ulike lover, og det er også en klar ulikebehandling av elevene når det gjelder finansiering. Om vi skuer til vårt nære naboland, så er situasjonen en helt annen. Etter mitt skjønn er FNs rettigheter knyttet til foreldres frie valg vesentlig bedre ivaretatt med én lov og felles og likt finansieringssystem. Spørsmålet er – på bakgrunn av det vi har opplevd med KRL-faget, hvor foreldre og foresatte til fire elever faktisk har fått endret lovgivning i Norge, den prosessen er på vei – om det er slik at øvrige foreldre i Norge faktisk må gå veien om FNs organer for å sikre sin rett etter FNs konvensjoner til å velge skole for sine barn i Norge, eller om Regjeringen på egen hånd vil gjøre noe for å styrke denne retten.