Jeg har først lyst til å takke de aller fleste for det jeg mener er veldig konstruktive innlegg i en svært vanskelig situasjon for alle involverte parter. Som flere også har sagt fra talerstolen, er det selvfølgelig først og fremst alvorlig for dem som er blitt rammet av dette. Som småbarnsmor selv har jeg ingen problemer med å skjønne at folk har vært redde og fortsatt til dels også er det. Karl Eirik Schjøtt-Pedersen sa at det er avdekket svakheter i prosessen. Derfor er det viktig med full evaluering av saken. Det skal Regjeringen sette i gang med. Jeg vil også si i forhold til en del av det som er sagt omkring informasjon, at det er helt klart at det er en viktig del av den evalueringa som skal skje. Når det så gjelder representanten Kielland Asmyhrs spørsmål, om maten vår er trygg nok, har vi vel gjennomgående veldig trygg mat i Norge, men denne saken har jo vist oss at vi ikke kan lene oss tilbake og tro at alt går av seg selv. Det er en kamp som helt klart må kjempes hver dag, i alle ledd og på alle nivåer. Da er det selvfølgelig avgjørende viktig at regelverk følges, at bransjene tar det på største alvor, og at vi har et effektivt tilsyn. Så sa representanten Lønning at i denne saken har det vært en – jeg tror Lønning brukte uttrykket – ekstrem form for åpenhet. Det illustrerer hvor vanskelig dette er. Det meste av kritikken har jo gått på at det har vært for lite åpenhet, at man har visst for lite, at det har tatt for lang tid, og at lister skulle på bordet – flere enn dem som ble lagt fram. Men så kommer det også kritikk for at det er for mye åpenhet. Det illustrerer at dette har vært og er meget vanskelig, og derfor må man selvfølgelig gå gjennom alle sider av den saken. Når det så gjelder hvem som skal koordinere og hvem som har ansvaret osv., konstaterer jeg bare at det er den forrige regjering som har fått støtte i Stortinget for den konstruksjonen som er nå. Vi lytter og er selvfølgelig åpne for innspill som gjelder både system og håndtering når vi skal stake opp kursen framover. Så til representanten Sørfonn. Når det gjelder matsikkerhet og gjennomgang, mener Regjeringa at det viktigste nå er å få på plass den eksterne evalueringa og se hva som kommer ut av det, med eventuelle forslag til forbedringer både av system og håndtering, og så får vi ta det derfra. Men det er ingen uenighet om viktigheten av at mattrygghet i denne sammenhengen er jobb nr. 1 både for landbruks- og matministeren og meg. Så får vi komme tilbake til hvilken måte som er egnet for å holde Stortinget orientert, og vi skal selvfølgelig også inkludere viktige og nyttige innspill som har kommet fra denne talerstolen i dag. Når det så gjelder representanten Sponheim, vil jeg si at det var noen kriser også under den forrige regjering, og de fleste opposisjonspartier gav den forrige regjering arbeidsro når man stod midt oppe i vanskelige og viktige kriser. Det syns jeg er en ryddig og god måte å jobbe på. Representanten Sponheim må jo også vite som tidligere regjeringsmedlem i flere omganger at kriser er svært vanskelige, og da må jobb nr. 1 være å finne ut av de saker som til enhver tid er vanskelige. Så får en ha kritisk øye på hva som eventuelt ikke gikk fullt så bra, etterpå. Så til noe annet Sponheim tok opp her. I en situasjon der våre fagmyndigheter tilrådde at man ikke skulle spise kjøttdeig, mener virkelig Sponheim at ansvarlig statsråd – matministeren eller jeg – skulle overprøve fagmyndighetene og si noe annet? Det mener jeg ville ha vært helt uforsvarlig, fordi ingen av oss er fagpersoner. Vi må stole på de faglige myndigheter vi har, og matloven er klar på at en skal handle på mistanke. Så får man i etterkant diskutere graden av skråsikkerhet, som flere har vært inne på, men dette er altså ingen enkel sak. Vi er heldigvis nærmere en løsning. Det er en alvorlig sak, som vi skal lære av. Vi håper å unngå slikt, men i den grad liknende saker skulle oppstå i framtida, må vi sørge for at vi er enda bedre skodd.