Formålet med forslaget fra SV er å gi irakiske kurdere som tidligere hadde midlertidig og begrenset arbeids- og oppholdstillatelse, enda en ny vurdering med sikte på å gi alle i denne gruppen opphold i Norge. Forslagsstillerne mener at lang botid i landet skal vektlegges. Arbeiderpartiet mener at det er riktig å starte med begynnelsen i denne saken når vi skal vurdere den. Gruppen kom i 2000 og 2001. 2069 personer fikk innvilget midlertidig oppholdstillatelse uten rett til familiegjenforening eller bosettingstillatelse. Det var et ekstraordinært vedtak, med begrensede rettigheter. Arbeiderpartiet har konkludert med at vi vil gå imot forslaget til SV. Begrunnelsen for det er at alle som kom, fikk en individuell vurdering da de søkte om asyl i Norge etter at de var kommet hit, men både UDI og klageinstansen konkluderte med at det ikke var behov for beskyttelse etter FNs flyktningkonvensjon, og at de således verken var flyktninger eller hadde rett til asyl i Norge. Det andre viktige punktet i vår politiske vurdering er på hvilket grunnlag de kurdiske irakerne ble gitt midlertidig oppholdstillatelse. Arbeiderpartiet er uenig med SV i at gruppen som kom på slutten av 1990-tallet, kom som flyktninger uten mulighet til retur da de ble gitt kollektiv beskyttelse. Dette er ikke i tråd med de faktiske forhold, som er at Regjeringen etter en helhetsvurdering gav midlertidig oppholdstillatelse på helt spesielle vilkår, fordi det på den tiden ikke var mulig med tvangsretur til Irak. Derfor ble det gitt midlertidige tillatelser av ett års varighet i 2000 og 2001. At gruppen har vært her i fire år og etter hvert har fått tilknytning til riket, er vi ikke uenig i. Men at det skal være grunnlaget for å gi et kollektivt opphold til alle, er det ikke like lett å være enig i. Det ville i så fall bety at vi gir varige tillatelser til en gruppe personer fordi disse ikke har ønsket å rette seg etter lovlig fattede vedtak. Arbeiderpartiet mener at manglende samarbeid og vilje til å rette seg etter pålegg ikke bør belønnes. Og hva slags rettferdighet eller rettferdig samfunn blir det ved en slik avgjørelse? Hva med alle dem som har søkt og fått avslag, og som har rettet seg etter det og forlatt landet, fordi de har akseptert vedtaket og norsk lov og rett? Vi må være ytterst forsiktig med ikke å undergrave en regulert innvandring og troverdigheten til asylinstituttet vårt. Vi må også henlede oppmerksomheten på det siste brevet komiteen fikk fra statsråden, datert 1. juni, om at samarbeidet mellom den irakiske ambassaden i Stockholm og politiet er god, og at politiet nå forutsetter at nødvendige reisedokumenter i stor grad vil kunne utstedes der politiet kan framlegge tilstrekkelig dokumentasjon som grunnlag for sikker identitetsfastsettelse. Med andre ord, retur kan gjennomføres i betydelig større grad enn tidligere. I tillegg til det har statsråden sendt ut på høring en forskrift der man også vil kunne få arbeidstillatelse og fortsette å bo her i landet, dersom man i dag har et arbeid og kan forsørge seg selv. Derfor støtter Arbeiderpartiet flertallsinnstillingen i saken.