Denne saken er nok et eksempel på at den rød-grønne regjeringen setter Norge i revers – noe vi innenfor samferdselspolitikken nå begynner å venne oss til. Høyre er ikke enig i at eneretten for Posten Norge AS er avgjørende for fortsatt å sikre rimelige og gode posttjenester i hele landet. Jeg viser til Innst. S. nr. 132 for 2004-2005 «om å avvikle eineretten til Posten Norge AS», der komiteens flertall understrekte at dagens gode kvalitet på posttjenestene skulle opprettholdes over hele landet også etter avvikling av eneretten. Flertallets uttrykte målsetting var at tjenestetilbudet i distriktene ikke skulle svekkes ved en avvikling av Postens enerett. Posten Norge AS ønsker selv å være i forkant av utviklingen innenfor Den europeiske union når det gjelder liberalisering av postmarkedet, og det tas sikte på at EUs postmarkeder åpnes for fri konkurranse fra 1. januar 2009. Samtidig er det ikke ønskelig at Norge i framtiden forhindres i å kunne stille høye krav til de leveringspliktige tjenestene, videreføre enhetsporto og sikre fortsatt postomdeling seks dager i uken. Det er positive erfaringer fra andre land der monopol på postmarkedet er avviklet. Postens tilpasning til en situasjon med økt konkurranse har allerede bidratt til at det er blitt flere tilgjengelige ekspedisjonssteder, at kvaliteten på framsending av prioriterte brev har økt, at kundene er mer tilfredse, at utleveringsfrekvensen er blant de beste i verden, og at klagehåndteringssystemet er stadig bedre kjent blant publikum. Dette er argumenter som representanten Wickholm også brukte i sitt innlegg. Men det var jo en enestående hyllest til regjeringen Bondevik IIs postpolitikk som der kom fram, og det takker jeg for. Høyre vil stemme imot innstillingens forslag til vedtak i dag – som de rød-grønne partiene står bak. Vi vil stemme imot forslaget, og vi vil stå på det vi har nevnt før, nemlig at konkurranse vil gagne også postmarkedet. Stortinget vedtok i mars 2005 å avvikle eneretten til Posten Norge AS fra 1. januar 2007. Posten Norge har selv ønsket å fjerne eneretten, og Posten har etablert konkurrerende virksomhet til de statlige postverkene i Sverige, hvor eneretten ble fjernet på 1990-tallet, og i Danmark, hvor man er i samme situasjon som i Norge. Jeg har lyst til å berømme Posten Norge AS for offensiv satsing. Vi frykter at denne satsingen nå kan bli satt tilbake av den rød-grønne flertallsregjeringen. Posten er positiv til fjerning av eneretten fordi det vil gi dem en mulighet til å ligge i forkant av utviklingen. Vi mener også at dette vil bidra til at Posten vil være godt rustet, og vil være i stand til å ta opp konkurransen når EU i 2009 sannsynligvis liberaliserer og åpner postmarkedet. Regjeringens forslag er å gå tilbake i tiden. Det vil kunne bidra til å skade Posten Norge AS’ mulighet til å møte den framtidige konkurransen. Som sagt framstår Posten som en svært offensiv bedrift, som både er innovativ og nytenkende, og som tør å satse. Enkelte private aktører har forberedt seg på å kunne ta opp konkurransen med Posten når monopolet skulle oppheves fra 1. januar 2007. En slik bedrift finnes i mitt eget fylke, nemlig lokalPosten, som i dag driver med postomdeling i Kongsberg-regionen. Denne bedriften så fram til at Postens enerett skulle opphøre, og at man skulle få anledning til å kunne konkurrere med Posten også på omdeling av brev under 50 gram. Forslaget om å opprettholde eneretten til Posten er derfor et stort tilbakeskritt for denne bedriften og kan muligens bidra til at bedriften må vurdere sine planer samt mulighet for videre eksistens. Høyre er skuffet, men slett ikke overrasket over at Regjeringen på område etter område forsøker å stoppe en positiv utvikling der flere aktører slipper til. Høyre er mer opptatt av at brukerne skal få et godt tilbud gjennom konkurranse på alle typer posttjenester, enn at statlige bedrifter skal opprettholde sin monopolstilling. Økt konkurranse bidrar til ny dynamikk i markedet, økt kundefokus, utvikling av nye produkter, resultatforbedringer og bedre tilgjengelighet og tjenestetilbud. Som tidligere påpekt ville regjeringen Bondevik II tilpasse regelverket særegne norske forhold, herunder Norges spredte bosettingsmønster. Posten Norge AS ville ha høstet store fordeler av å oppnå tilpasninger og erfaringer i forkant av en utvikling som uansett kommer til å inntreffe som en følge av EØS-avtalen. Hva er det Regjeringen er redd for? Det virker som om all konkurranse ses på som et onde. Men har innbyggere og næringsliv tapt på at telemonopolet ble opphevet? Har man tapt på at mobilnettet ble åpnet for konkurranse? Har man tapt på at det er innført konkurranse i luftfarten? Har vi som borgere tapt på at NRK-monopolet ble fjernet? Har vi tapt på at veibyggingen ble underlagt konkurranse? Svaret er utvetydig nei! Men like sikkert som at konkurransen har ført til et bedre tilbud, er det at ett eller flere av dagens regjeringspartier har stemt mot nye forslag som har gitt oss mer å velge i, gitt næringslivet bedre rammebetingelser, gitt flere aktører sjansen og samtidig skapt nye arbeidsplasser. Jeg håper Regjeringen fjerner sine ideologiske skylapper og tenker på forbrukerne, på kundene og på næringslivet og ikke bare lytter til LOs krav om varig vern av statlige monopoler.