Jeg vil takke alle sammen for debatten. Den har vært særdeles nyttig med tanke på å gi oppmerksomhet til en høyst aktuell problemstilling. Representanten Dagrun Eriksen sa at problemstillingen er en gjenganger i Stortinget. Ja, den er det, men det har ikke ført til at likestillingen i akademia har endret seg betydelig. Derfor tror jeg at det må følges opp med offensive tiltak når vi debatterer i Stortinget. Til representanten Dørum har jeg lyst til å si at jeg ser gjerne at likestillingsloven tas i bruk, men innenfor de rammene de internasjonale lovverkene gir oss muligheter for. Debatten viser selvsagt forskjellen mellom de politiske partiene. Fremskrittspartiet er altfor tålmodig, etter mitt syn. Skal vi vente på at den generelle holdningen endrer seg, tror jeg vi får vente ennå i svært mange år før vi ser noen som helst slags endring. I en rapport var det skissert at innenfor tekniske fag vil vi måtte vente i 100 år etter 2035 – jeg tror jeg har lest noe sånt. Da synes jeg vi er for tålmodige på likestillingens vegne. Da har jeg mye mer sans for representanten Lønnings forslag om å gjøre undersøkelser omkring årsakene til kjønnsskjevhetene. Det var jeg for så vidt inne på i min interpellasjon også, der jeg savnet arbeidslivsforskning ved våre høyere utdanningsinstitusjoner. Jeg ser fram til de tiltakene kunnskapsministeren skisserte. Likeens ser jeg fram til de prosessene som er satt i gang ved universitetene i Bergen og Oslo, og resultatene av dem. Jeg tror at det som skjer ved de store universitetene, er ganske så viktig med tanke på hva som skjer i sektoren for øvrig. For min del vil jeg aktivt følge opp det som skjer innenfor universitets- og høyskolesektoren framover på dette området. Det hadde vært bra om Stortinget i neste periode slapp en ny interpellasjon om likestilling i akademia. Jeg er ikke så sikker på det. Men når kunnskapsministeren er forsiktig optimist, velger også jeg å være det. Til slutt vil jeg atter en gang si takk for debatten.