Dette er en litt spesiell dag for meg. Jeg husker godt da jeg som tiåring hørte på Barnetimen, og Hernes la fram sin maktutredning og forklarte at det nok var LO-lederen som hadde mest makt i landet og ikke statsministeren, noe en tiåring syntes var grunnleggende urettferdig. Nå har jeg brukt tre måneder av mitt liv på at det ikke skal skje igjen. Jeg satt også i Rådet for Maktutredningen, og derfor er det spesielt artig å være med i denne debatten. Det er mange viktige varsku i denne saken. Det som Venstre er spesielt opptatt av, er lokaldemokratiet vårt, som står under press, og rettighetslovgivningen, som blir stadig større, en lovstyring der rammene ikke henger sammen. Jeg syns det er viktig å skille mellom noen universelle grep og at man prøver å redde enkeltgrupper ved rettighetslovgivning. Dette vil jeg illustrere ved følgende historie. Da jeg stod på stand på Stovner for en stund siden, kom det en gammel dame bort til meg og sa: Nå har jeg endelig fått en diagnose på lidelsen min. Det betyr at jeg har masse rettigheter som løses ut. Nå er gangen min full av hjelpemidler, men det er ingen som kommer og hjelper meg med det jeg virkelig trenger, nemlig å pusse vinduene. Jeg skulle gjerne ha byttet ut alt jeg har i gangen, med at noen kan komme og hjelpe meg med det. Det er ikke slik at vi her i salen vet hva alle trenger, og det er ikke slik at rettighetslovgivning flytter makt til borgeren. Det er faktisk slik at vi er borgere, ikke mekaniske maskiner. Derfor må vi delta i utformingen av løsningene rundt oss. Det er heller ikke makt til noen gang å forebygge hvis vi skal styre via rettighetslovgivning herfra. Når vi vet at noen av de dyreste barnehjemsbarna i denne byen f.eks. kan koste opptil 12 mill. kr i året, er det klart at vi kan gjøre utrolig mye i kulturforebygging for å unngå en slik situasjon. SV tar feil, for det å bruke rettighetslovgivning gir faktisk ikke makt til dem med få ressurser, det gir makt til dem med mange ressurser som er i stand til å forfølge sine rettigheter. Det er derfor vi på vestkanten i denne byen mer og mer faktisk ser at lærere møter advokater når de går på foreldremøte. Men da må vi ha politikere som tåler å stå imot det tabloide presset, og som tåler å ta følgene av det. Da må vi ha en lokaldemokratikommisjon, slik Venstre har tatt initiativ til i denne salen. Men det er også slik at velgere og lokalpolitikere ikke er dumme. Med representanter som Hagen, som vil overføre alt til rettighetslovgivning, vil tilliten til lokaldemokratiet bli mindre og mindre, for folk skjønner at det ikke er noen vits i å stemme på noen som ikke har makt. Folk har ikke lyst til å bruke tida si i et organ der de ikke føler at det er makt. Hvis den eneste tilliten vi skal ha til lokalpolitikere, er at de skal klare å bygge hytter i verneområder og kjøre scooter i fjellet, er det ikke mye tillit vi har. Lokalpolitikere skal se sine velgere i øynene hele tiden, ikke bare når det gjelder scooterkjøring. De skal klare det når det gjelder sykehjem, barnehage, skole og helse. Den store trusselen for lokaldemokratiet vårt er populismen som raser fram, og Maktutredningen viser i en av sine delutredninger at her er det SV og Fremskrittspartiet som er verst. Det henger godt sammen med det som har blitt sagt i debatten tidligere. Saksordføreren mente at det er mye rot i bildet som ble skapt på 1950-tallet, og at det er passiviserende. Det er ingen europeisk trend at vi er i ferd med å få færre partier. Selv om Brørby i høringen uttrykte at hun syntes det var litt spesielt at et parti som Venstre i det hele tatt kunne få lov til å stille spørsmål om flertallsregjering, vil jeg likevel gjøre det. Vi har hatt mindretallsregjeringer siden 1960-tallet, og det er et problem bare når Arbeiderpartiet er i opposisjon. Det er klart at det hadde vært ryddigere med flertallsregjering, men det betyr ikke at det hadde vært mer demokratisk. Det er neppe mer forutsigbart å ha flertallsregjering. Det flytter bare kompromissene inn i lukkede rom, makten blir mindre synlig, og den blir ikke mer forståelig, og topartisystem har aldri ført til et mer aktivt folk. Venstre er stolt av historien som demokratiets mor i Norge. Det er andre partier som har en historie der de har snust på andre styreformer. De liberale ideene ligger til grunn for det norske demokratiet. Det er vi tilfreds med, og det vil vi alltid kjempe for. Jeg syns det er dumt at saksordfører, som syntes dette var en så veldig viktig sak at han ønsket å ta på seg dette, har bestemt at vi ikke får en debatt der det er mulig faktisk å bruke noen lengre resonnementer. Jeg vil benytte anledningen til å tegne meg til et 3 minuttersinnlegg, så kanskje jeg får berørt noen flere temaer enn det et parti får gjort i løpet av 5 minutter.