Nå spørs det om det noensinne i norsk historie har vært slik at ro og orden er det som preger norske klasserom. Det er klart at barn er forskjellige, og barn har bruk for ulike former for å bli sett. Vi har fra vår side også tro på at flere pedagoger i skolen er et viktig tiltak for at barn skal ha muligheten til å tilpasse seg undervisning. Så er det noen barn som har bruk for mer hjelp og veiledning, og det har de også en rett til ifølge norsk lov. Men uro i sin alminnelighet er et problem som vi ønsker å ta tak i. Elevene selv sier det er et problem, og internasjonale undersøkelser viser at det er et problem. Men det vi også vet, er at mange av de elevene som faktisk står for uro og bråk, har bruk for spesielle tiltak, og derfor er det nødvendig ikke minst knyttet til ADHD-problematikken. Men dette er jo et problem som går langt videre enn til bare å gjelde de elevene som har så omfattende diagnoser som det. Dette er ting vi arbeider med. Men i utgangspunktet vil dette være en tilrettelegging på skolenivå. Og det er klart at det vil være pedagogen, læreren og skoleledelsen som i utgangspunktet må sørge for at det er et godt læringsmiljø i skolen. Men vi skal selvfølgelig fra departement og regjering gjøre det vi kan for å kartlegge og gi råd og veiledning gjennom direktoratet, gjennom fylkesmenn og gjennom de ulike ordninger vi har, og eventuelt komme tilbake til spesielle tiltak når rapporten ligger på mitt bord.