Jeg har stor forståelse for at vi ikke skal sette i gang en debatt om Hviterussland her, og det var heller ikke min mening. Det var mer ment som et eksempel på at det kanskje er enklere å opptre med strenghet og fasthet overfor en mindre nasjon, som har mindre betydning økonomisk. Men jeg er helt med på at det er viktig i all politikk å vurdere konsekvensen av våre handlinger og hva vi kan oppnå. Hvis det er slik at utenriksministeren virkelig mener at vi oppnår noe i denne dialogen, er det svært viktig å fortsette. Vi må bruke alle anledninger både når det gjelder økonomisk og kulturelt samarbeid, til å fremme de internasjonale standardene når det gjelder menneskeretter. Kina er en meget betydelig nasjon. Den har voksende betydning også økonomisk, og vi er nødt til å forholde oss til det. Men midt oppe i dette skjer det grove brudd på menneskeretter. For noen uker siden trykket avisen Magazinet bilder av torturerte kristne. Det er totalt uholdbart for oss å sitte og se på at det kan foregå. Parallelt med slike grove brudd på menneskeretter skjer det en dialog. Mitt poeng i mitt forrige innlegg var at vi kanskje burde ha et skjema for måling av resultater. Hvordan er utviklingen på alle de forskjellige områdene som er beskrevet i den internasjonale menneskerettskonvensjonen? Kunne vi lage et system for å måle utviklingen på alle disse områdene, og sørge for at det er fremme som et eget punkt på alle møter, i rundebordsdialog og i de forskjellige møter som er knyttet til menneskerettsdialogen med Kina, tror jeg at vi kanskje ville oppnå mer. Det ville være positivt hvis vi kunne få kineserne med på at det er et poeng å måle resultater, og målet må selvfølgelig være at utviklingen skal gå i riktig retning. Det ville ha vært interessant å få utenriksministerens syn på om man kunne prøve å få til en måling av resultatet av det arbeidet vi gjør. Det er positivt i de fleste sammenhenger å vite hva vi oppnår. Som sagt, tiltakene er gode og mange, og dette arbeidet må fortsette med full styrke. Men mitt håp er at vi kan legge et litt sterkere press på Kina enn det vi gjør i dag. Jeg tror det kunne skje ved at Norge ber om at man kan måle resultatene, og at man da ville kunne øke presset for å forbedre både tros-, ytrings- og organisasjonsfrihet i Kina.