Arbeiderparitet, SV og Senterpartiet har sammen lagt en ny kurs for distrikts- og regionalpolitikken. Vi kan ikke vedta hvor folk skal bo. Vi ønsker heller ikke å vedta hvor folk skal bo. Med noen unntak kan vi heller ikke vedta hvor bedrifter skal etableres. Vi kan ikke sitte på Stortinget og bestemme hvem som skal bli fiskere, bønder, lærere, eller hvor mange eller hvem som skal etablere nye bedrifter. Det storting og regjering kan gjøre, og som de rød-grønne nå gjør, er å gi folk et reelt valg. Vi gir folk frihet til å bosette seg der de vil, til å kjenne trygghet for at det er liv laga å satse på bolig, arbeid og utdanning i distriktene. Årsaken til den sterke sentraliseringen de siste tiår er jo først og fremst at de unge flytter fra mindre steder til byområder for å ta utdanning. I tillegg ser vi at unge kvinner i større grad enn menn flytter fra hjemstedet. Og det har ført til at vi har fått en slags forgubbing i distriktene. Derfor trenger vi flere ungdommer, og vi trenger flere kvinner som tør satse i bygdene i Norge. Jeg er derfor spesielt glad for at ett av tiltakene fra Regjeringen er at det skal lages en nasjonal handlingsplan for kvinnelige gründere. Det er viktig slik det beskrives i meldingen, at forholdene legges til rette, slik at det er mulig å være både selvstendig næringsdrivende og ha omsorg for barn. Et annet tiltak som har dokumentert effekt på etablering av nye arbeidsplasser for ungdom, er entreprenørskap i utdanningen. Derfor er det riktig og viktig at bevilgningene til dette formålet er mangedoblet siden 2005. Jeg er selv fra ei lita bygd i Aust-Agder, og der kjenner vi problematikken med at ungdommer forsvinner fra bygda, veldig godt. Mange av dem som har bodd utenfor bygda noen år, og som nå er i etableringsfasen, sier at de godt kan tenke seg å flytte tilbake, men da er det en forutsetning at det er attraktive arbeidsplasser å komme tilbake til, eller at det ligger til rette for dem som ønsker å skape sin egen arbeidsplass. Jeg er derfor veldig glad for den tydelige ungdomsprofilen som ligger i meldingen. Vi etablerer nå et bredt spekter av distrikts- og regionalpolitiske tiltak som kan medvirke til å bygge opp under optimisme og framtidstro i mange distriktskommuner. Vi har fått et løft innen samferdselssektoren og en god politikk for stabilitet og utvikling i primærnæringene. Og vi skal i løpet av 2007 sørge for at hele landet får tilgang til bredbånd. I budsjettet for inneværende år ble regionaltilskuddet i inntektssystemet styrket med 225 mill. kr. Arbeiderpartiet er sterk tilhenger av at vi skal ha tre forvaltningsnivåer i Norge. Vi ønsker å styrke det regionale nivået med å overføre oppgaver fra staten, uansett hvordan den geografiske inndelingen vil bli. Om det blir om lag som i dag, eller om det blir større regioner, er det regionale nivået et viktig instrument for å få til en utvikling i distriktene. Vi gjeninnfører differensiert arbeidsgiveravgift. Det er tverrpolitisk enighet om at dette er et uvurderlig virkemiddel i distriktspolitikken. Fremskrittspartiet er det partiet som desidert har mest penger å bruke til gode formål, og som påberoper seg å være et parti for folk flest. Da må vi vel også tro at de regner med dem som bor i distriktene. Hele 23 flere oljemilliarder vil dette partiet bruke, men i de distriktspolitiske virkemidlene kutter de kraftig. Fremskrittspartiet nær halverer bevilgningene her. Det samme gjør de i landbruksoverføringene. Det er dette de mener er mulig å gjøre i løpet av ett budsjett – tenke seg til hva de da kunne få til i løpet av en fireåresperiode! Vi vet at en annen forutsetning for å få unge og kvinner til å satse i Bygde-Norge, er at det er gode skoler der, gode barnehagetilbud og aktivt og variert fritids- og kulturtilbud. Derfor har Regjeringen, som den lovte i valgkampen, gitt kommunene en mulighet til å levere bedre velferdstjenester. Kommunenes samlede inntekter for 2006 og 2007 er styrket med hele 18 milliarder kr, fordi vi vet at kommuneøkonomien er bunnplanken i distriktspolitikken.