Petroleumssektoren er en betydelig næring i Norge, med vidtrekkende ringvirkninger på mange områder. Gjennom ca. 40 års erfaring fra letevirksomhet, boring og drift har vi opparbeidet oss en betydelig kompetanse når det gjelder både bruk av ny teknologi og ikke minst hvordan en betydelig oljevirksomhet kan drives med utgangspunkt i strenge krav til helse, miljø og sikkerhet. Det er et felles politisk mål at petroleumsvirksomheten skal være verdensledende på helse, miljø og sikkerhet. Det er en rimelig ambisjon med tanke på at vi snakker om en virksomhet der det kan få svært store og alvorlige konsekvenser, for mennesker og miljø, svært alvorlige og dramatiske konsekvenser dersom det først går virkelig galt. De fleste husker vel med gru den tragiske Alexander Kielland-ulykken. Det er gledelig å kunne konstatere at omfanget av personskader meldt til Petroleumstilsynet i perioden 2001–2005 har sunket betraktelig, fra 736 i 2001 til 377 i 2005. Omfanget av alvorlige personskader er også blitt redusert i samme periode, fra 64 til 44. I løpet av 2005 tyder imidlertid mye på at denne positive utviklingen har snudd. Dette viser viktigheten av å holde kontinuerlig og sterk oppmerksomhet mot dette. I forberedelsene til behandlingen av denne saken hadde arbeids- og sosialkomiteen gleden av å besøke Oljedirektoratet, Petroleumstilsynet og Sleipner A-plattformen. Vi fikk her en god gjennomgang av hvordan næringen og forvaltningen arbeider for å tilfredsstille kravene til helse, miljø og sikkerhet. Et tema som har stått sentralt i debatten, er omfanget av nattarbeid. Hvilke regler skal gjelde for dette, og hvilke begrensninger skal det være? Enhver begrensning må ha et utgangspunkt. I dag er det ikke spesifikke lovfestede eller forskriftsfestede regler som setter grenser for hva som er tillatt nattarbeid på sokkelen. Tilsynsmyndighetene setter grenser basert på veiledningstekst, brev og avgjørelser fra sak til sak. Etter vårt skjønn åpner dette for vilkårlighet og mangel på forutsigbarhet om hva som er lovlig nattarbeid i de enkelte tilfeller. Høyre mener derfor at eventuelle endringer i nattarbeidsbestemmelser må foretas gjennom endringer i lover og forskrifter og ikke gjennom innstramning i tilsynsmyndighetens praktisering. For å ivareta behovet for forsvarlig virksomhet, forutsigbarhet, produksjonssikkerhet samt ivaretakelse av behov for likebehandling mener vi det bør utredes om arbeidsmiljølovens bestemmelser om nattarbeid kan gjøres gjeldende for sokkelen. Jeg har merket meg med interesse at komiteens flertall i sine merknader skriver at stortingsmeldingen «antyder at det i fremtiden kan bli fremmet forslag om et felles arbeidstidsregelverk for land- og sokkelbasert petroleumsvirksomhet». Et annet tema som vi også fikk studert nærmere under vår reise til Sleipner A-plattformen, var det som er knyttet til samsoving. Her fikk vi se hvordan lugarer beregnet på to eller fire ble ombygget til små sovelugarer for den enkelte. En enstemmig komite er opptatt av dette problemet og understreker at det er viktig at den enkelte sikres tilstrekkelig tid til restitusjon og hvile. Ikke minst er dette viktig med tanke på å forebygge skader, uheldige hendelser og ulykker. Denne saken viser at det på dette området er meget bred politisk enighet. På noen få områder er det imidlertid et flertall og et mindretall som utkrystalliserer seg i forhold til de forslag som er tatt opp i innstillingen. Jeg viser til de forslag som Høyre er med på, nemlig forslagene nr. 1 og nr. 4, som for øvrig er begrunnet fra forslagsstillerne også på vegne av oss.