Fremskrittspartiet har i likhet med forslagsstillerne vært klar over at både tilsynslegedekningen og dekningen av øvrig personell i våre somatiske sykehjem over lang tid har vært utilfredsstillende, og nå grenser mot det uforsvarlige. Denne situasjonen har også de senere år vært dokumentert i ulike rapporter, både fra Statens helsetilsyn, Norsk Sykepleierforbund og Den norske lægeforening. Pleietyngden i våre somatiske sykehjem er vesentlig endret bare de siste par-tre årene, i og med at eldre syke behandles i langt høyere alder, og utskrivingen fra de offentlige sykehusene skjer raskere og raskere. Dette medfører at det i dag er i de offentlige sykehjemmene vi finner de absolutt dårligste pasientene, samtidig som legedekning og pleierdekning ikke har økt vesentlig. I snitt er vel pleiefaktoren i sykehjem i dag ca. 0,67 – bare en ubetydelig økning fra 1970-tallet, da den samme pleiefaktoren var 0,57. Aldergjennomsnittet for nåværende sykehjemspasienter er 84 år, og i tillegg vil det til enhver tid være pasienter i sykehjemmene som trenger intensiv behandling og oppfølging oftere på grunn av mange ulike diagnoser. Forslagsstillerne i Dokument nr. 8:19 tar utgangspunkt i begrunnelsen for å få normert legebemanningen i våre sykehjem i en rapport som SINTEF Helse har laget på oppdrag fra Fagforbundet Norsk Sykepleierforbund og Den norske lægeforening. Jeg er personlig ikke særlig imponert over denne rapporten, og mener at den er lite representativ, idet det kun er gjort undersøkelser ved 29 norske sykehjem, mens antallet offentlige sykehjem vel teller mellom 700 og 800. For meg virker rapporten som et rent bestillingsverk. Professorene Torgeir Bruun Wyller og Petter Laake ved Universitetet i Oslo uttaler til Aftenposten den 7. mars at rapporten er uten verdi og har så mange svakheter at de vil advare mot å treffe politiske avgjørelser på grunnlag av den. Jeg er helt enig med de nevnte professorene. Jeg har på vegne av Fremskrittspartiet flere ganger fremmet forslag om at Helsedirektoratet skal utarbeide en normert bemanningsplan når det gjelder både tilsynsleger og øvrig pleiepersonell i offentlige sykehjem. Senest fremmet jeg et slikt forslag i forbindelse med behandlingen av statsbudsjettet for inneværende år. Dessverre var det ikke mulig å oppnå andre enn Fremskrittspartiets stemmer for dette. Jeg mener ærlig talt at underbemanningen av sykepleiere og hjelpepleiere er langt mer prekær i de offentlige sykehjemmene i dag enn tilsynslegeordningen er. Enhver pasient som er på et offentlig sykehjem, har sin egen fastlege, og denne fastlegen kan benyttes i det enkelte sykehjem om ønskelig, slik at legedekningen i hvert fall i akutte tilfeller burde være sikret. Men det er like klart at en større legedekning også ville være en stor fordel med tanke på en bedre kontinuerlig oppfølging av den enkelte pasient i sykehjemmet. Jeg støtter forslaget i Dokument nr. 8:19 denne gangen, fordi jeg føler meg rimelig sikker på at en økt legebemanning i de offentlige sykehjemmene vil tvinge frem en økning av både antallet sykepleiere og antallet hjelpepleiere. Det vil bare tvinge seg frem om man skal nyttiggjøre seg den eventuelt økende legekapasitet i de offentlige sykehjemmene.