Nordisk samarbeid kan være så mangt. Er den politiske viljen til stede i det enkelte lands parlament, kan Nordisk Råd være en interessant arena. Men vi vet også at det meget fort kan bli byråkratisk og sendrektig, og ingen bindinger i forhold til hva som blir vedtatt i Nordisk Råd, og oppfølging i de ulike parlamenter. For Fremskrittspartiet er det viktig at nordisk samarbeid fungerer. Siden Norge sist hadde formannskapet, i 2002, har man gjennom det nordiske regjeringssamarbeid visstnok systematisk prøvd å fjerne grensehindringer mellom de nordiske land. Nordisk formannskap har gjort dette arbeidet til et sentralt innsatsområde, uten at jeg tror at Norges befolkning har merket noen nevneverdig store forandringer i handelshindringene. Her opplever jeg Norge som en bremsekloss, men vi skal nå ha en pådriverrolle i dette spørsmålet, ifølge statsråden. Det er ikke heldig for arbeidet i Nordisk Råd at man stadig vekk får supperådstempel. Det har den til enhver tid sittende regjering ansvaret for, og nå bør Regjeringen fungere som en døråpner for et godt samarbeid i Norden for å unngå et slikt stempel i framtiden. På side 74 i stortingsmeldingen står det: «Norske styresmakter har utvikla eit godt samarbeid med russiske grensestyresmakter om alle grensespørsmål i nord.» Det stemmer ikke med hvordan folk flest opplever grensepassering og kontroll i hverdagen, noe som flere talere her har vært inne på. Næringslivet og folk flest opplever det som en rigid og byråkratisk ordning med altfor mange restriksjoner, en ordning som hindrer handel og samkvem i nordområdene. Enklere og smidigere grensepassering til og fra Russland må komme på plass skal nordområdesatsingen bli noe mer enn retorikk. Den selvrosende stortingsmeldingen står i skarp kontrast til den virkelige verden. Jeg har observert at et felles kraftmarked i Norden – som et eksempel – fungerer meget godt, og kan ikke forstå at man ikke kan lære av denne modellen på andre områder. Dette fungerer, det ser vi alle sammen, ved at man samordner politikken over landegrensene og ser hva som fungerer i de andre nordiske land. Vi ser også at f.eks. politi- og redningssamarbeid fungerer meget godt. Fritt arbeidsmarked i Norden er en illusjon. Jeg har fått henvendelse fra en fortvilt nordmann som jobber i et firma i Malmö med hele verden som ansvarsområde. Han har en svensk firmabil som han bruker i hele Europa, ja sågar i hele verden. Men når han skal besøke sine norske kunder, har han ikke lov til å bruke den svenskregistrerte firmabilen. Han må parkere den på Svinesund og leie en bil videre. Et annet punkt er den innsatsen som norske politikere har gjort i Nordisk Råd overfor Barentsregionen og Russland ved at man er forslagsstillere og pådrivere på viktige punkter, som i arbeidet med å bekjempe spredningen av hiv og aids og multiresistent tuberkulose. Dette håper jeg er et arbeid som vi kan fortsette videre med. Der ser vi også at vi kan gjøre en god jobb. Fremskrittspartiet mener at det er naturlig at man også ser på effektivisering, rasjonalisering av arbeidet og de ressurser som blir brukt i Nordisk Råd i forhold til det norske borgere får tilbake. Som nytt medlem fra Fremskrittspartiet i Nordisk Råd må jeg si at jeg er noe forundret over at gruppen som utgjør 25 pst. av Norges delegasjon, effektivt blir ekskludert fra alle steder som har beslutnings- eller avgjørelseskraft, ofte på grunn av et avleggs regelverk, men også fordi ulike partier ønsker det. Det er viktig også her å ha demokratiske prosesser og respektere dem. Skal man snakke om nordisk forbrødring, og det tror jeg de fleste her har vært innom, ja da må man også inkludere Fremskrittspartiet i det nordiske samarbeidet og ikke sette 25 pst. av den norske delegasjonen på gangen. Man kan ikke bare stå her og snakke pent om forbrødring i Norden, men må faktisk også starte med forbrødringen i stortingssalen.