I går la det såkalte Gjønnes-utvalget fram innstillingen om forholdet mellom stat og kirke. Jeg går ut fra at det ikke er helt uventet for kultur- og kirkeminister Giske å få et spørsmål om det i dag. Et stort flertall i Stat – kirke-utvalget går inn for en moderat endring av forholdet mellom stat og kirke. Statsråd Giske har understreket at hans hovedmål er å sikre en fortsatt bred, åpen og inkluderende folkekirke. Her er Kristelig Folkeparti helt på bølgelengde med statsråden. Men så har jeg også merket meg at i spørsmålet om en endring av forholdet kirke–stat har Giske nå sagt at han vil være en av de siste som tar standpunkt – litt «mot normalt» til statsråd Giske å være. Vi er vant til at han er ganske raskt ute med standpunkter, men det er sikkert klokt nå. For Kristelig Folkeparti er det særlig viktig å understreke at Kirken må ha ordninger som gjør at den kan være et reelt trossamfunn. Under pressekonferansen i regjeringskvartalet i går i forbindelse med overrekkelsen av utredningen snakket statsråden om statens ansvar for religionsutøvelsen og det å sikre reelle muligheter for religionsutøvelse. Det han sa, var i og for seg greit, men det er kanskje vel så viktig å utfordre statsråden på det han ikke sa noe om, nemlig Kirken som trossamfunn. Et trossamfunn kan defineres som et fellesskap der mennesker deler gudstro. Kirken er noe mer enn en statsetat blant mange, den er noe annet enn Posten og Norges Statsbaner. Jeg tror dette er et spørsmål som for mange vil være svært viktig med tanke på den videre prosess. Spørsmålet mitt er: Hvordan ser statsråden på dette med Kirken som trossamfunn, og hvilken vekt vil han legge på dette i arbeidet med utformingen av det høringsdokumentet som snart skal sendes ut?