I dag skal Odelstinget gjøre en beslutning som er viktig. Selv om det ikke er en stor politisk sak vi har til behandling i dag, er konsekvensene av denne saken veldig viktige. Dette er en iverksettingsproposisjon, en oppfølging av den store behandlingen i forrige periode om ny tvistelov. Det vi skal gjøre i dag, er bl.a. å vedta når loven skal iverksettes, og en del av premissene rundt den. Den store politiske debatten var altså i forrige periode. I dag er det en formalitet, men det er jobb som må gjøres, bl.a. for å få på plass datoen for iverksettelse. Formålet med tvisteloven og med det vi skal gjøre i dag, er selvfølgelig å søke å få til en mer effektiv og bedre rettsprosess. Vi ønsker også å øke kvaliteten og så fremt mulig holde kostnadene nede, samtidig som vi ivaretar rettssikkerheten. Uten rettssikkerhet hjelper det ikke hvor mange gode grep vi tar, for den er det overordnede. Det viktigste av alt er at vi tar vare på den. Når det så gjelder selve proposisjonen, kommer Odelstinget i dag til å vedta at den nye tvisteloven skal tre i kraft fra 1. januar 2008. Det er ikke så veldig lenge til, og det betyr at statsråden bl.a. vil få en hektisk periode framover for å sørge for at så skjer. Noe av det viktigste som skjer når den nye tvisteloven kommer, er at det ryddes opp i veldig mange andre lover. Hvis jeg ikke husker helt feil, er det rundt 150 andre lover som er berørt av dette. Jeg går ut fra at ikke statsråden selv har sittet på et mørkt rom i kjelleren i Justisdepartementet og gjort dette, men at han har hatt egnet personell til å ta seg av det. I motsatt fall ville jeg blitt overrasket. Det er også viktig på den måten at man får tatt denne nødvendige oppryddingen, får inn en lik begrepsbruk, og også at man gjør loven kjønnsnøytral, som er noe av det man har tatt tak i. Det er fornuftig, og det gjør det sannsynligvis enklere å benytte seg av loven når man får en større samordning. En annen ting som er viktig, er at man her ser på dommerrollen når man har innført tvisteloven. Den kommer til å forandre seg, og vi kommer nok gjennom dette til å utfordre dommerne på en del områder som de kanskje kommer til å bli glade for i noen sammenhenger, og mindre glade for i andre sammenhenger. Utfordringen som allikevel ligger i dette, slik jeg ser det, er opplæringsaspektet. Her påhviler det Regjeringen et særdeles stort ansvar, sammen med domstolsadministrasjonen. Vi er altså ikke i stand til å nyttiggjøre oss denne loven hvis vi ikke sikrer at de som skal bruke den, forstår den og har satt seg inn i alle de endringene som kommer, og ikke minst formålet med dem. Men jeg går ut fra at statsråden er beredt til å ta dette på strak arm, som vanlig, og kommer til å følge loven opp på en god og forsvarlig måte. Ikke minst vil også domstolsadministrasjonen være en viktig aktør i dette arbeidet for å sikre at domstolene gjør det vi forventer av dem, og følger dette opp. En annen utfordring vil selvfølgelig være IKT-løsninger som skal være med og gjøre at det blir mulig å få dette til, og det systemet som domstolene bruker. Det siste jeg skal nevne i forhold til selve loven, er at en samlet komite har bedt om en evaluering om tre år for å se på effekten av de endringene som kommer, men også for å kunne foreta nødvendige endringer underveis. Når det gjelder den politiske prosessen, har det vært veldig stor grad av enighet om det aller, aller meste. Det synes jeg er bra. Det gjør at Odelstinget er veldig samstemt om denne loven. Det har vært en uenighet, men den er ikke stor. Den dreier seg om Sivilombudsmannens adgang til innsyn. Der er det en nyanse mellom mindretallet, som består av Fremskrittspartiet og Høyre, og flertallet, som mener at det som er i dag, er godt nok. Sivilombudsmannen har selv påpekt at han ønsker å anbefale en endring som flertallet har avvist. Det er også kommet et innspill fra Samarbeidsutvalget for forliksråd og namsmenn, som har påpekt noe som de synes er viktig i forhold til evalueringen. Også her er det en nyanse mellom flertallet og mindretallet. Det er muligens ikke noe politisk minefelt, men allikevel er det greitt å gjøre oppmerksom på det. For Fremskrittspartiets del ønsker jeg å påpeke at vi på nytt har vist til at vi er imot fylkesnemnden. Vi poengterer det på nytt igjen her. Vi mener at saker som har med barnevern og omsorgsovertakelse av andre å gjøre, bør behandles av det ordinære domstolsapparatet og ikke gjennom en nemndsbehandling. Med dette tar jeg opp mindretallets forslag – og sier takk for meg.