Sukkerforbruket har økt enormt de siste årene. Ved årtusenskiftet hadde brusforbruket blant barn og unge i Norge økt med 73 pst. i løpet av en tiårsperiode. Vi vet at totalinntaket av energi fra sukker for 13-åringer ligger på ca. 18 pst., mens Verdens Helseorganisasjon anbefaler et øvre tak på 10 pst. Vi vet også at det er en større del av verdens befolkning som er overvektig enn som er undervektig. Dette skyldes i stor grad feilernæring og sukkerinntak. Vi ser også at disse store inntakene av sukker fører til sykdom – diabetes har vært nevnt her flere ganger, og tannsykdommer, men også hjerte- og karsykdommer, enkelte former for kreft, muskel- og skjelettlidelser og psykiske problemer – samtidig som det fører til dårlig konsentrasjon og dårlig utholdenhet hvis det er en for stor andel sukkermengde i kostholdsinntaket. Når vi har fremmet dette forslaget, er det for å fokusere ekstra på holdninger og innstilling til mat og matvaner framover. Vi ser nå at det er et økende inntak av sukker, og det sies her at det også er foreldrenes ansvar. Ja, det er det. Men vi begynner nå å få en foreldregenerasjon som selv har dårlige kunnskaper og dårlige holdninger i forhold til et sunt kosthold, og da må vi ta tak i det på en skikkelig måte. Vi er ikke innstilt på at vi skal slå inn åpne dører, slik som representanten Nesvik fra Fremskrittspartiet sa. Dette med en skikkelig plan for diabetes har vi snakket om og støttet før. Vi stemte også for en slik plan i fjor høst, da den ble vedtatt her. Men det er en plan for forebygging, forskning og behandling av diabetes, og vi mener at det kanskje trengs et større og bredere spekter av tiltak for å få ned sukkerforbruket og få til et sunt kosthold, slik som bl.a. Barneombudet og Forbrukerrådet har foreslått. I den sammenheng er ikke minst kosthold og opplæring i skolen veldig viktig. Vi ser at heimkunnskapsfaget stadig vekk blir nedvurdert, og det er en farlig utvikling i forhold til at folk skal ha gode vaner og gode holdninger til et riktig og sunt kosthold. Det er også derfor vi har valgt å utgjøre et mindretall i denne saken, og vi mener at det bør være slik at vi får en handlingsplan for å redusere sukkerforbruket, spesielt blant barn og unge. Representanten Woie Duesund nevnte et sunnere Norge og den folkehelsepolitikken som vi debatterte her for ca. to år siden. Det var en nyttig gjennomgang. Men oppfølgingen har først og fremst Stortinget stått for. Det er Stortingets fortjeneste at vi har fått en handlingsplan for forebygging, behandling og forskning når det gjelder diabetes. Det kom ikke fra Regjeringen, det kom etter press i budsjettbehandlingen sist høst, fra Fremskrittspartiet. Senterpartiet var også klare til å foreslå en slik sak, hvis den ikke hadde kommet i forbindelse med budsjettbehandlingen. Nå er det dette med sukkerforbruket som står på planen. Vi har sett få – om noen – handlingsplaner direkte som en følge av St.meld. nr. 16 for 2002-2003, Resept for et sunnere Norge. Det har også vært forslag her om mer frukt og grønt i skolen som har blitt nedstemt av et flertall i Stortinget. Vi må begynne å handle, hvis vi skal gjøre om fine ord og formuleringer til noe som har virkning for befolkningen. Selv om vi ut fra den debatten som har vært, nå ser at bevisstheten blir større, er vi redd for at et økt sukkerforbruk vil føre til store sykdomsbelastninger i befolkningen, som igjen betyr store økonomiske uttellinger for samfunnet. Da må det være viktig at vi tar grep nå og prøver å forebygge istedenfor å behandle og reparere, som også saksordføreren i denne saken, Bjarne Håkon Hanssen, sa. Jeg hadde gjerne sett at vi hadde fått med oss flere på et reelt forslag, men jeg er glad for støtten til intensjonen i forslaget, og for at det støttes av en samlet sosialkomite. Jeg håper bare at det på sikt blir slik at vi får flere reelle tiltak mot sukkerforbruket og får et sunnere kosthold og en sunnere tilværelse for den unge del av befolkningen vår. Jeg tar opp det forslaget som er fremmet av Senterpartiet.