Presidenten har helt rett i at vi ikke kommer til å holde på med denne saken langt utover i formiddagsmøtet. Det var riktig sett. Dokument nr. 3:2 for 2004-2005 fra Riksrevisjonen skal kunne gi Stortinget et bilde og et grunnlag for å utøve kontroll av staten som eier i en rekke selskaper og foretak. Ifølge Riksrevisjonen er målet for revisjonens kontroll å ta standpunkt til om statsråden har utøvet sin oppgave som forvalter av statens interesser. Gjennom de siste åra har stortingsflertallet sørget for at store deler av offentlig forvaltning er fristilt og skilt ut som foretak og selskaper. Disse foretaka og selskapene ivaretar viktige samfunnsinteresser og økonomiske interesser for fellesskapet. Riksrevisjonens kontroll omfattet i 2003 hele 37 heleide aksjeselskaper, 37 deleide aksjeselskaper, 5 regionale helseforetak, 5 statsforetak, 6 virksomheter organisert ved særskilt lov og 26 studentsamskipnader. På grunn av omfanget er dette dokumentet fra Riksrevisjonen uhyre viktig, og det har økende betydning for Stortingets kontrollmuligheter. Jeg vil si at Riksrevisjonen har gitt oss et godt grunnlag for kontroll. Riksrevisjonen har flere merknader til Helsedepartementets forvaltning av de regionale helseforetaka. Komiteen har naturlig nok konsentrert seg om disse, og jeg viser til at vi også har merknader på andre områder. Før jeg gjør rede for dette, vil jeg ta for meg et tema som til tider har vakt mye og berettiget debatt, nemlig statens politikk på området lønns- og pensjonsvilkår for toppledere i statsaksjeselskaper og i selskaper hvor staten er en betydelig aksjonær, herunder også helseforetaka. Komiteen har henvendt seg til Statsministerens kontor om dette og fått svar, bl.a. at det er utarbeidet veiledende retningslinjer for ansettelsesvilkår for ledere i heleide statlige foretak og selskaper. De ble fastsatt av Nærings- og handelsdepartementet i 2004. Jeg oppfatter at dette er en oppstramming, særlig når det gjelder helseforetaka. Men staten har også et ansvar for ikke å gi ledere urimelig gode ansettelsesvilkår. Forpliktelsene ved statlige eierskap omfatter også etiske retningslinjer om å gå foran på disse områdene. Derfor er Fremskrittspartiet og SV forundret over at retningslinjene bare gjelder for heleide statlige foretak og ikke er gjort gjeldende for alle selskaper der staten er aksjonær og deltar i styringa. Aksjelovens bestemmelser om at aksjonærene skal likebehandles av styret og bedriftsforsamlingen, kan ikke være til hinder for at staten søker å vinne fram med den styringslinja som staten skal stå for. Jeg viser til de forslaga som SV og Fremskrittspartiet kommer til å fremme, og til innstillinga. Jeg oppfatter det sånn at Arbeiderpartiet er enig i at staten har et spesielt ansvar som medeier til å bruke rollen til å fastsette standarder for områder som lederlønninger og etiske retningslinjer. Men de vil ikke instruere statsråden, og jeg går ut fra at Arbeiderpartiet sjøl gjør rede for det. Men dermed er det faktisk et flertall for at staten skal gå lenger enn det Regjeringa står for på disse områdene, og jeg ber statsråden om å kommentere hvordan han forholder seg til det. Så til helseforetaka. Når jeg ser på Riksrevisjonens funn, som skal være grunnlag for at offentligheten blir kjent med driften i foretaka, og at statsråden skal få grunnlag til å korrigere kursen, så kan Stortinget i dag være glad for at Riksrevisjonen fikk jobben da sjukehusa ble omgjort til foretak. Riksrevisjonen har hatt merknader på en rekke områder, og forholda er omtalt tidligere. Det gjelder bl.a. kodepraksis, brudd på regelverket for offentlige anskaffelser, deriblant kjøp av konsulenttjenester, og sammenblanding av roller. Dette er, som jeg sa, forhold som er påpekt flere ganger tidligere, sist i fjor ved behandlinga av Dokument nr. 3:2 for 2003-2004. Komiteens flertall finner det derfor uheldig at dette ikke er rettet opp i løpet av den tida Riksrevisjonen har gjort sine undersøkelser. Men samtidig konstaterer komiteen at vi har fått opplysninger om at statsråden har satt i verk en rekke styringsmessige tiltak i løpet av 2004. Jeg forventer at statsråden følger opp dette, og at forholda er rettet opp ved neste korsveg. Det er viktig at sjukehusforetaka følger opp regelverket for offentlige anskaffelser. Flere av foretaka har fått kritikk for ikke å gjøre det. Komiteen peker på at dersom offentlig virksomhet mener at anskaffelsesreglene er for kompliserte, for ineffektive og – jeg vil føye til – for byråkratiserende, eller beløpsgrensa er for lav, ja da må altså vi som beslutningstakere få informasjon om dette, slik at det er mulig å endre regelverket dersom det er politisk flertall for det. Spørsmålet om feil kodepraksis er også et tema i denne rapporten, som det var det i fjor. Innsatsstyrt finansiering er som kjent utformet slik at de regionale foretaka får refundert utgifter fra staten pr. behandlet pasient. Korrekt medisinsk koding av pasientopphold er en forutsetning for at de regionale helseforetaka skal motta riktig refusjonsbeløp fra staten. Riksrevisjonens undersøkelser tyder på at feilklassifisering av DRG fortsatt har et for stort omfang. Det er uheldig at det blir foretatt en feilkoding av hensyn til økonomistyringa av helseforetaka og tilliten til finansieringa, men også av pasientsikkerhetsmessige grunner. Korrekt koding er spesielt viktig siden den innsatsstyrte finansieringa utgjør hele 60 pst. av den samlede finansieringa. Vi har merket oss at Riksrevisjonen vil foreta en forvaltningsrevisjon på dette området. Det er vi godt fornøyd med. En samlet komite har også merket seg at Helsedepartementet har satt i gang en nasjonal strategi for å forbedre kodekvaliteten. Et element i dette er bl.a. en mer aktiv bruk av det såkalte Avregningsutvalget. Komiteen forventer at departementet overvåker arbeidet, slik at den kritiserte kodepraksisen opphører, og at Stortinget blir informert om Avregningsutvalgets virksomhet. SV har i innstillinga reist spørsmålet om det er nødvendig og hensiktsmessig å etablere et kompetent kontrollorgan som kontrollerer sjukehusas oppfølging med kodepraksis, fordi vi ser alvorlig på at det foretas såpass mye feilkodifisering. Denne typen kontroll er jo faktisk det samme som allmennhelsetjenesten er utsatt for i dag. Riksrevisjonen har kommentert Helsedepartementets oppfølging av rapportering sett i sammenheng med resultatutviklinga i de regionale helseforetaka. Komiteens flertall mener at de store økonomiske underskudda ved helseforetaka kan tyde på at den økonomiske kontrollen er mangelfull og – jeg vil føye til – kanskje også uttrykk for en underbudsjettering. Dette flertallet forutsetter at Helsedepartementet følger opp den alvorlige økonomiske situasjonen ved helseforetaka. Jeg vil spesielt utfordre statsråden til å kommentere de opplysningene som kom fram i programmet Søndagsavisa i NRK P2 i går. Ut ifra de opplysningene er det grunn til å være bekymret for om vi står overfor en underskuddsbombe i sjukehusa også seinere, på grunn av de avregningsreglene statsråden legger opp til, og som jeg skjønner også Riksrevisjonen har advart mot. Så til en merknad fra SV om utviklinga av helseforetaka. Det er mye som tyder på at den utviklinga som vi advarte mot ved innføringa av helsereformen, skjer. Både på grunn av den og på grunn av en høy andel av innsatsstyrt finansiering har det kommet inn en type bedriftsøkonomisk tenkning i spesialisthelsetjenesta. Det er jo noe som bl.a. Aftenposten i en artikkelserie har vært opptatt av. Når en reiser rundt på sjukehusa, får en også klare meldinger om at nå er det pengene man skal se til, og ikke omsorg og behandling. Økt konkurranse, privatisering og det at private sjukehus kan få store overskudd fordi de behandler de «letteste» pasientene, en lukket kultur, feilkodifisering og feilprioritering kan altså være resultatet av denne bedriftsøkonomiske tenkningen. Derfor vil det fra SVs side være veldig viktig at en får en snarlig evaluering av helsereformen. Vi skal jo være veldig glade hvis vi tar feil i vår bekymring. Men i hvert fall er det utrolig viktig å få denne evalueringa, og at de momentene som jeg viste til, også evalueres. Jeg viser til de merknadene som komiteen har under andre departementer, og jeg tar opp de forslaga som Fremskrittspartiet og Sosialistisk Venstreparti står sammen om.