Senterpartiet er ikke representert i justiskomiteen og har derfor ikke hatt mulighet til å gå i dybden når det gjelder komiteens behandling av den innstillingen vi i dag har foran oss. Men vi konstaterer at det er et omfattende lovarbeid som nå er sluttført, og at vi har fått en lov som tross alt gir et mer dekkende bilde av rettstilstanden. Det har også gitt en opprydding og bidratt til en helhetlig gjennomgang av straffelovsbestemmelsene i Norge, og det synes vi er bra. Det er også bra at det har vært en såpass bred enighet, med unntak av Fremskrittspartiet. Jeg vil nesten si det slik at i et så omfattende lovarbeid skulle det bare mangle om det ikke var en del ulike synspunkter, og at det kom fram delte meninger. En debatt om ny straffelov skal sjølsagt være en debatt om straffeansvaret. Det skal være en debatt om de ulike straffereaksjonene, om straffens utforming og også om straffens lengde. Det er naturlig, og debatten her i dag har jo i stor grad handlet om akkurat det. Jeg synes imidlertid også, i likhet med enkelte andre talere, at det er grunn til å påpeke at lovbrudd i dette landet fortsatt er sterkt knyttet til sosiale forhold, og at det er et bakteppe for kriminalitet i Norge som aldri kan ignoreres. Det tilsier at det forebyggende kriminalitetsarbeidet bestandig vil være viktig, men det handler også om hvilke andre tiltak enn fengselsstraff som kan være aktuelle, og om straffens proporsjoner. I forlengelsen av debatten om ny straffelov, og når et nytt lovverk knyttet til straff og reaksjon fra samfunnet nå blir vedtatt, er det særlig to områder der det er viktig å føre debatten videre. Det ene gjelder kriminalitet og rusmiddelmisbruk. Jeg er enig i at her er det en vesentlig jobb som gjenstår. Kriminalitet og psykiatri er også et område der man i forlengelsen av dagens behandling bør ha en sterkere debatt om lovverket knyttet til dette og straffens utforming, og om hvorvidt straff som reaksjon er fornuftig og hensiktsmessig. Jeg synes nok også at man her kunne kommentere at når rettsapparatet i Norge er preget av tross alt knappe ressurser, kommer man heller ikke utenom at det betyr en viss prioritering i straffesakskjeden, og at dette gir seg utslag i det praktiske liv, dog kanskje ikke når det gjelder de mer prinsipielle sidene som vi diskuterer i denne sal. Senterpartiet synes det er positivt at vi får en straffelov som i større grad differensierer reaksjonsformen særlig i forhold til unge lovbrytere. Vi ønsker å bidra til ytterligere å differensiere det i forhold til flertallsinnstillingen, og støtter derfor forslagene nr. 2 og 4, fra SV og Arbeiderpartiet, når det gjelder ubetinget straff og bruk av samfunnsstraff. Derimot har vi ikke grunnlag knyttet til vårt program til å gå så langt som det Arbeiderpartiet og SV gjør når det gjelder å fraskrive seg muligheten til forvaring av personer under 18 år, og heller ikke når det gjelder spørsmålet om tvungen overføring til konfliktråd. Senterpartiet støtter også forslag nr. 1, fra Arbeiderpartiet og SV, fordi vi mener at det lovteknisk ville være en fordel om man fikk en slik bestemmelse. Vi velger også å støtte to av de verbale forslagene, forslag nr. 8, fra Fremskrittspartiet og SV, og forslag nr. 19, fra Fremskrittspartiet.