Dagfinn Høybråten kalte Bondevik II-regjeringens budsjett et program for bedre velferd og sterk innsats for fattige, og det var jo nesten en liten Soria Moria-erklæring i seg selv. Derfor har jeg et spørsmål til Høybråten om han kunne tenke seg å avsløre en liten statshemmelighet: Har Kristelig Folkeparti noen gang regnet på hvor mange flere langtidsledige, hvor mange flere ungdommer, sosialklienter og innvandrere en kunne fått plass til i arbeid eller på tiltak for de 23 milliarder kronene som allerede er gitt i skattelette, pluss de nye foreslåtte, men av velgerne nå avlyste lettelsene? Det ville kanskje vært hyggeligere å gå av uten å måtte kutte 5 000 tiltaksplasser, men nå har jo Høybråten fått en angrefrist. Mitt siste spørsmål er om Kristelig Folkeparti nå faktisk føler seg friere til å ta imot samarbeidsinvitten fra Stoltenberg. Høybråten sier at han har oppnådd mye, men han ser nå muligheten til å oppnå mer på fattigdomsområdet. Det må være smigrende at flertallet så gjerne vil ha Kristelig Folkeparti med på laget.