Maten vi spiser, må være trygg. Når mange blir syke, som i E. coli-saken tidligere i år, der et barn døde, viser det at matsikkerheten ikke er godt nok ivaretatt. Andre mindre, men likevel for mange alvorlige tilfeller av matinfeksjoner leser vi faktisk om i avisene nesten daglig. Jeg tenker ikke minst på Folkehelseinstituttets siste melding om at så mye som 45 personer nå er registrert syke som følge av salmonellainfeksjon. Dette er alarmerende. Ifølge Mattilsynet er opphavet til dette dansk salami av typen «First Price». God matsikkerhet er først og fremst et offentlig ansvar, gjennom at statlige myndigheter sikrer og kontrollerer kvalitet i hele produktkjeden, fra produsent til ferdigstilt produkt. Videre er det også et individuelt ansvar, gjennom god hygiene hjemme hos hver enkelt forbruker. Det forutsetter god informasjon til forbrukerne om hvordan den enkelte kan sørge for god hygiene på eget kjøkken. Matsikkerhet handler også om trygge forbrukere. Vi skal slippe å være redde for at det er noe galt med maten vi spiser. I forbindelse med uønskede situasjoner som i E. coli-saken bør informasjonen om tiltak og anvisninger til forbrukerne være klar og tydelig. Man skal vite hvilken mat det er trygt å spise, og hvilken mat man skal holde seg unna. Samtidig er det viktig ikke å skape unødvendig frykt. Det bør også fokuseres på hvilke informasjonskanaler som brukes, slik at man når flest mulig. Informasjonen må i tillegg være lett å forstå, og helt konkret. I slike situasjoner bør også ansvarsforholdene være klare, slik at avgjørelser kan tas raskt og, ikke minst, med myndighet til å håndheve det. Med tanke på dette er det ikke særlig betryggende å lese i Aftenposten i går om at det oppstod full krangel under E. coli-saken mellom Mattilsynet og innleide informasjonsrådgivere. Som stortingsrepresentant skal jeg vokte meg vel for å ta stilling til realitetene her, men det bekymrer selvsagt når det fra utenforstående informasjonsrådgivere settes spørsmålstegn ved Mattilsynets beredskaps- og sikkerhetsrutiner. Jeg anser det som selvsagt at statsråden også går inn i disse forholdene. I en undersøkelse gjennomført av SIFO går det fram at folk fortsatt oppfatter norsk mat som trygg. 66 pst. oppfattet informasjonen som god nok i forbindelse med E. coli-saken. Likevel, så mange som 31 pst. vurderte informasjonen de fikk fra Mattilsynet, som uklar. Videre har 60 pst. av kvinnene og 48 pst. av mennene endret kjøkkenvaner i retning av bedre hygiene på kjøkkenet etter E. coli-saken. Det er bra. Likevel er det ifølge Forbrukerrådet behov for satsing på informasjon og opplæring på området. Det er positivt at Regjeringen har nedsatt et eksternt evalueringsutvalg som skal gå gjennom E. coli-saken, men Regjeringen burde etter min mening også ha forpliktet seg til å legge fram en stortingsmelding om matsikkerhet. Det ville gitt en helhetlig gjennomgang av virkemidlene på området. Stortinget bør få seg forelagt hva som blir resultatet av granskingene, og hvilke tiltak som vil bli vurdert iverksatt for å hindre at det kan skje igjen. En stortingsmelding ville også ha vært et viktig signal til forbrukerne om at Regjeringen tar det som skjedde i vinter, på dypeste alvor. I en stortingsmelding om matsikkerhet ville Regjeringen også ha kunnet presentere for Stortinget en ny forvaltningsstruktur som ville sikre klare ansvarsforhold i forbindelse med situasjonen der matsikkerheten er truet. Norske forbrukere må være sikre på at den maten de spiser, er trygg. For Kristelig Folkeparti er det ønskelig at Regjeringen i det minste når de, slik vi oppfatter det, nå har sagt nei til en stortingsmelding, utarbeider en tiltaksplan i kjølvannet av granskingen av E. coli-saken, som presenterer hvordan arbeidet med matsikkerhet skal bedres for framtiden. Dette er en så viktig sak for oss alle at vi forventer at man kommer tilbake til Stortinget med en sak om dette så raskt som mulig.