Det har vært hevdet at tannhelse er helsepolitikkens stebarn. Det er derfor betimelig med en grundig debatt om det offentliges engasjement på dette området. Jeg vil gi honnør til interpellanten for å ha satt dette spørsmålet på dagsordenen. Den norske tannhelsen er generelt sett god, og den er blitt bedre de siste tiårene, slik også statsråden var inne på. Dette skyldes ikke minst forebyggende tiltak overfor barn og unge. Flertallet av den norske befolkningen har god økonomi og relativt lave utgifter til tannhelse. På bakgrunn av dette støtter Høyre konklusjonen i NOU 2005:11 om at det ikke bør innføres en generell refusjonsordning for tannhelseutgifter for voksne. Samtidig er det slik at enkelte har svært dårlig tannhelse. Dette kan føre til sterke smerter og problemer med å spise, og det oppleves som sosialt belastende, som også flere har vært inne på. Slike tannhelseproblemer rammer i særlig grad personer med rusproblemer, syke eldre, kronisk syke og personer med psykiske lidelser. Enkelte har også så lav inntekt over tid at de har problemer med å dekke utgifter til tannlege. Blant annet på bakgrunn av behovet for å styrke helsetilbudet til disse gruppene nedsatte Samarbeidsregjeringen et offentlig utvalg som skulle utrede ulike deler av tannhelsetjenesten. Høyre og Samarbeidsregjeringen startet arbeidet med å styrke tannhelsetjenesten for dem som trenger det mest, og vi mener dette er den viktigste retningen for det videre arbeidet innen tannhelsefeltet. Samarbeidsregjeringen sørget for en betydelig utvidelse av tilbudet om lavterskelhelsetjenester til rusavhengige fra 11 mill. kr fordelt på 8 kommuner i 2001, til 54 mill. kr til 38 kommuner i 2005. Innenfor denne satsingen ble det avsatt midler til lavterskeltannhelsetilbud, som bl.a. er etablert i Oslo. Det har gitt veldig mange rusmiddelmisbrukere bedre helse, og, som også flere har sagt, en ny start på livet. Også personer med psykiske lidelser har et særlig behov for bedre tannhelsetjenester. Den psykiske sykdommen kan i seg selv påvirke pasientens evne til å ivareta tannhelsen. I tillegg fører bruk av psykofarmaka til munntørrhet, som for mange gir betydelige tannhelseproblemer. I lys av at det psykiske helsevernet nå utvikles i retning av mer oppfølging i nærmiljøet, vil mange psykisk syke miste retten til dekning av tannbehandling som er knyttet til langtidsinstitusjonsopphold. Høyre vil understreke at denne pasientgruppen må få bedre og ikke dårligere rett til tannhelsetjenester. Det er dokumentert at enkelte eldre syke har svært dårlig tannhelse, og at tannhelsen ikke ivaretas godt nok innenfor den offentlige omsorgstjenesten. Det er, som flere har vært inne på, uakseptabelt og uverdig at syke eldre opplever smertefulle tannhelseproblemer som følge av mangel på hjelp til grunnleggende tannhygiene. Arbeidet med forebyggende tannbehandling må derfor intensiveres innenfor helse- og omsorgstjenesten. En annen hovedutfordring innenfor tannhelsefeltet har vært rekruttering av tannleger og tannpleiere til enkelte distrikter. Samarbeidsregjeringen iverksatte derfor en handlingsplan for økt rekruttering av tannhelsepersonell, og alle kjenner vel til det nye tannlegestudiet i Tromsø som ble opprettet under Samarbeidsregjeringen, og som vil bidra til bedre rekruttering i Nord-Norge. Høyre stiller seg imidlertid kritisk til mange av de reguleringsforslagene som presenteres i NOU 2005:11. Byråkratiske ordninger som et eget tannhelsedirektorat, etableringskontroll og prisregulering kan føre til et svekket tilbud av tannhelsetjenester og dermed et dårligere tannhelsetilbud til befolkningen. En undersøkelse utført av Opinion på vegne av Forbrukerrådet viser at 98 pst. av de spurte er fornøyd med tannlegen sin. I undersøkelsen oppgir 75 pst. at faglig dyktighet er det viktigste kriteriet når de velger tannlege, etterfulgt av 9 pst. som sier at beliggenhet betyr mest, og 8 pst. som mener at prisen er det avgjørende. Dette tilsier at det ikke er grunn til å gjøre dramatiske endringer i tannhelseforvaltningen for det store flertallet av pasienter. Tiltakene må, som jeg var inne på, snarere ta sikte på bedre hjelp til dem som trenger det mest, eldre, rusmiddelbrukere, psykisk syke og pasienter med kroniske sykdommer, som også statsråden var inne på i sitt innlegg. Jeg tror det er bra at det kan komme noe om det i omsorgsmeldingen, men jeg er faktisk enig med statsråden i at det er viktig å få en helhetlig gjennomgang for flere grupper og se på disse problemstillingene i en større sammenheng, og vi ser fram til å få en sak hit til Stortinget slik at vi alle kan være med og drøfte disse problemstillingene.