Jeg kan berolige representanten Sande med at Venstre står ganske støtt og stabilt i denne saken. Jeg skal komme litt mer tilbake til det. Medieverdenen er i enorm utvikling, og mediepolitikken vår blir utfordret av den enorme utviklingen. Og ettersom statsråden har prioritert dette som kanskje en av sine viktigste saker å legge fram for Stortinget i det første året som statsråd, er jeg litt lei meg fordi en velger å bruke den anledningen til bare å reversere noe som den forrige regjeringa gjorde. Men hovedmålet til den nye regjeringa er jo å reversere alt det den gamle gjorde. Det som ligger her, er at den enorme teknologiske utviklingen gjør at vi bruker media på en helt annen måte enn hva vi gjorde tidligere. Jeg har lyst til å dra linjer til den interpellasjonsdebatten vi hadde i den forrige saken som ble behandlet her i salen, nemlig til Grieg-jubileet. I en verden med store allmennkringkastere, i en verden der media stort sett skal være laget for å treffe alle, vil målsettingen være å nå fram med informasjon til alle på et gitt fagområde. Med den enorme fragmenteringen man ser i dagens mediepolitikk, ser vi at vi mye mer vil gå inn og surfe etter den type nyhet vi absolutt ønsker å innhente. Det vil sette helt andre krav til allmenndannelsen i samfunnet, med henvisning til utdanning og kulturpolitikken vår generelt, men det vil også sette krav til hvordan vi utformer mediepolitikken vår i en slik tid. Det er en stor utfordring, som jeg hadde ønsket meg at statsråden heller hadde løftet enn å bruke energien sin på å reversere gamle vedtak. Eierskap er selvfølgelig veldig viktig som virkemiddel for å sikre ytringsfriheten, for å sikre demokratiet og for å sikre pressefriheten. Men det er også andre grep som er viktige for å styrke dette i tida framover. Det er derfor vi har fremmet et forslag om å lovfeste Redaktørplakaten, og jeg må si at jeg er litt forundret over at man står her og sier at man er veldig for det, men veldig gjerne ønsker å stemme mot det. Men da er det kanskje på sin plass å stille spørsmål til statsråden via presidenten om statsråden ønsker å fremme en sak på dette, slik som SV ønsker, for det er ikke alt som blir slik som SV ønsker i denne regjeringen. Så er det flere som har påpekt at de gamle regjeringspartiene har skilt lag. Det syns jeg vel bare understreker Venstres makt i den forrige regjeringa, at det var Venstres standpunkt som da vant fram. Men det henger også sammen med Venstres lange tradisjon i å være forkjemper for ytringsfrihet, pressefrihet og rettighetene på akkurat det området. Så vil jeg fremme det forslaget som Venstre står alene om, og som jeg håper flere også støtter når vi kommer til voteringen. Det handler om de utfordringene som ligger ikke bare på de store linjene i mediepolitikken, men også på de små regionale enhetene, og dagens lov er kanskje ikke helt perfekt i forhold til de nye utfordringene som man står overfor på det området. Jeg håper også at kanskje noen av de andre partiene kan tøye seg og stemme for det de er for når det gjelder Redaktørplakaten, hvis ikke statsråden er klinkende klar på hva det er han ønsker å gjøre med dette. Det ville i så fall vært fint om statsråden hadde hatt noen ønsker om en utvikling på dette området for å møte de nye utfordringene og ikke bare reversere det andre har gjort.