Det er et visst sammenfall mellom status for norsk økonomi og det været vi ser ute her for tiden: stabilt og pent, men kanskje med noen muligheter for mer hete enn det som er tilrådelig. Ja, vi er inne i en enestående vekstperiode, noe selv Finansdepartementet i sin nøkterne beskrivelse i revidert ikke greier å skjule. Og vi må ha lov til å si at Bondevik II-regjeringens økonomiske politikk, med vekt på å styrke norsk næringsliv og sysselsetting, har gitt gode resultater. I Kristelig Folkeparti er vi glade for at den nåværende regjering i sin budsjettpolitikk ser ut til å følge samme spor, selv om det dessverre er for liten fokusering på rammebetingelsene for næringslivet og på langsiktig verdiskaping. Som følge av bl.a. økt skatteinngang og økte utbytter har Regjeringen kunnet foreslå påplussinger i budsjettet. Barnehagesatsingen er bra. Den følger opp tidligere beskjed fra forrige regjering til alle kommunale og private barnehageeiere: Hver eneste nye plass skal fullfinansieres. Men det er fortsatt et stykke igjen til full barnehagedekning, og det må faktisk Regjeringen selv ta et visst ansvar for. Ved å kutte i kontantstøtten har man oppnådd to ting, for det første å kutte i en velferdsordning som mange foreldre ønsker, og for det andre: økt barnehagekø. En slik politikk får selvsagt ikke vår støtte, og vi foreslår derfor betydelige endringer i revidert budsjett på familiepolitikkens område. Regjeringen skal derimot ha honnør for at man har reversert noen kutt fra det ordinære budsjettet. Stiftelsen Amathea, som driver med viktig rådgivningsarbeid overfor gravide, får reversert sitt kutt. Det samme gjelder de private sykepleierhøyskolene. Det er vi glade for, ikke minst på vegne av dem som opprinnelig ganske meningsløst ble rammet av et slikt kutt. Så må vi imidlertid konstatere at andre private høyskoler, bl.a. skoler som utdanner lærere og førskolelærere, ikke får rettet opp sine kutt. Her er det ikke lett å få øye på logikken. I Soria Moria-erklæringen heter det at man ønsker et arbeidsliv for alle, og at det er spesielt viktig med tiltak overfor yrkeshemmede. Til tross for disse fagre ord kutter Regjeringen bevilgningen til yrkeshemmede med hele 172 mill. kr. Det hevdes like fullt at man skal få 1 000 nye tiltaksplasser. Dette er skuebrød, og det tror jeg også regjeringspartiene er klar over. Kuttet vil ramme personer med store bistandsbehov, som personer med psykiske lidelser, funksjonshemmede og rusmiddelmisbrukere. Deres vei til arbeidslivet blir lengre som følge av Regjeringens opplegg, der kvantitet nå går på bekostning av kvalitet. Det er umulig for Kristelig Folkeparti å gi sin tilslutning til et så overraskende usosialt forslag fra Regjeringen. Vi er også forbauset over at Regjeringen er villig til passivt å se på at antallet akuttplasser innenfor rusomsorgen ser ut til å bli redusert. Jeg har hørt om en institusjon som stenges, og andre frivillige tiltak får ikke nødvendig finansiering selv om de har ledig kapasitet. Jeg skulle ønske Regjeringen hadde sett behovet for å prioritere disse gruppene. I revidert flyttes det på hele 700 000 kr i Stortinget, og vi er glade for at magasinet =Oslo og andre tilsvarende tiltak får et løft gjennom den bevilgningen som tross alt finner sted, og som flyttes på også av regjeringspartiene. Det er vi glade for. Men at såpass få kroner flyttes, sier også noe om en mer lukket beslutningsprosess når vi nå har en flertallsregjering. Gjennom høringer, brev og henvendelser har institusjoner, frivillige organisasjoner, Bedrifts-Norge og andre kommet med mange innspill. Noen innspill er det absolutt verdt å lytte til, skulle jeg tro, også sett med regjeringspartienes øyne. Vi øyner derfor en styringssituasjon hvor de åpne kanaler dessverre innsnevres, og hvor en naturlig demokratisk prosess ser ut til å kunne få mindre spillerom. Det er en utfordring en flertallsregjering bør ta alvorlig, en utfordring som dreier seg om noe helt annet enn ro og orden. Det dreier seg faktisk om et levende demokrati. Dette perspektivet er blitt langt klarere gjennom behandlingen av revidert budsjett, og vi er derfor spent på om dette er en mal flertallet har tenkt å legge seg på også framover. Avslutningsvis: Våre endringsforslag til revidert budsjett innebærer at den sosiale profilen blir styrket i forhold til Regjeringens opplegg. Vi skulle gjerne sett at flere av disse forslagene hadde fått flertall. Jeg tar herved opp Kristelig Folkepartis forslag.