Saksordføreren sa at Tromsø og Nord-Norge peker seg ut som neste søker for OL. Det samme har statsråden gjentatte ganger gitt uttrykk for. Jeg opplever ikke at det er en gjennomgående negativ holdning, men en økonomisk vurdering fra statsråden. Jeg er helt enig med saksordføreren og statsråden i at det er Tromsø og Nord-Norge som peker seg ut, og det er ikke bare jeg, men det er Troms fylke, Finnmark fylke, Nordland fylke, Sametinget, en rekke organisasjoner og byer, LU og Troms Kristelig Folkeparti helt enig i. Vi mener altså at det er en fantastisk mulighet å gå inn på visjonen OL Tromsø 2014 nettopp når vi skal feire 200-årsjubileet i forhold til 1814. Det er en visjon som vi, selv om det kommer til å koste penger, burde ta oss råd til og benytte oss av, for å markere nettopp det jubileet. OL 2014 i Tromsø er en visjon, en visjon ikke bare for Tromsø og Nord-Norge, nei først og fremst for Norge. I søknaden har også søkerne pekt og fokusert på seks områder, og har klare målsettinger. Det dreier seg selvfølgelig først og fremst om idrett, men det dreier seg også om kultur, det dreier seg om fred, om arktisk natur og miljø, om kompakte arrangementer og om verdiskaping og utvikling. Vi har en unik sjanse ved å si ja til søknaden om garanti for OL Tromsø 2014, ikke bare for Nord-Norge, men for hele landet. Det har i debatten vært pekt på at det skulle være et argument mot å arrangere OL i Tromsø at det er et pressområde. Ja, hva skal vi da si om planer om å bygge store hoppbakker i Oslo – er ikke Oslo et pressområde? Det lages så mange argumenter imot når det er noe som skal skje i Nord-Norge, at det, dessverre for oss som bor der, blir et mønster. Jeg håper vi kan komme ut av dette nettopp ved å si ja til søknaden om statsgaranti. Som statsråden selv sa, er det bare staten som kan gi en slik garanti. I Kristelig Folkeparti i Troms er vi for å gi den garantien.