- Vi vil internasjonalt arbeide for at bistand til ofrene for flodbølgekatastrofen kommer som tilleggsmidler og ikke tas fra andre fattige. Det er avgjørende viktig at Norge og andre giverland fortsetter sin bistand til gjenoppbygging også etter at mediefokuset på katastrofeområdene avtar. Utenriksministeren har de siste dagene besøkt de hardest rammede områdene i Thailand og Indonesia. De ubeskrivelige ødeleggelsene, særlig på den nordlige delen av Sumatra, vil kreve massiv internasjonal innsats i lang tid. Utviklingsministeren vil besøke området senere. Vi vil legge vekt på en samordnet og effektiv innsats, og vi vil bidra til at rett hjelp kommer dit den trengs. Nasjonale og lokale myndigheter må lede an, og vi vil samarbeide med dem, med FN-organisasjoner og med internasjonale finansinstitusjoner som Verdensbanken og Den asiatiske utviklingsbanken. Samarbeidet med Røde Kors-bevegelsen og de frivillige organisasjonene vil bli videreført. Norge vil bidra til å styrke FNs koordinerende rolle. I første fase av bistandsarbeidet vil vann og sanitær, mat og primærhelsetjeneste være hovedsatsingsområder. I neste fase vil støtten også gå til gjenoppbygging av infrastruktur og grunnleggende offentlige og sivile strukturer. Vi vil bidra til varige løsninger for fordrevne og dem som har mistet livsgrunnlaget og fått sine hjem ødelagt. Det er også viktig med økt matvaresikkerhet og gjenoppbygging av lokalt næringsliv. Det vil bli lagt særlig vekt på tiltak for å bistå og beskytte kvinner og barn. Situasjonen for urfolk i de flomrammede områdene vil bli kartlagt med sikte på norsk støtte. Vi vil prioritere de land som er hardest rammet, Sri Lanka og Indonesia, men det vil også være behov for å bistå i andre berørte områder, bl.a. i Thailand. Forsvaret har stilt to Hercules transportfly til disposisjon for hjelpearbeidet i Indonesia. Sivilforsvaret har mannskap i FN-tjeneste på Sumatra. Siden både Sri Lanka og Indonesia er samarbeidsland for norsk bistand, vil vi fra norsk side ta særlig aktivt del i koordineringen av denne internasjonale innsatsen til disse landene. Det er bestemt at gratistjenester som gis til frivillige organisasjoner som ledd i innsamlingsaksjoner knyttet til katastrofen, ikke skal utløse merverdiavgift. Så om arbeidet videre, evaluering og strakstiltak. Jeg skal ikke legge skjul på at arbeidet knyttet til håndteringen av flodbølgekatastrofen har vært svært krevende. Katastrofen fant sted langt fra Norge, var av et enormt omfang og skjedde på et tidspunkt da mange nordmenn var i området på ferie. Det store antallet mennesker som ble rammet, vanskeliggjorde situasjonen. I praksis vil det være vanskelig å planlegge detaljert for den type katastrofesituasjoner vi her har opplevd. Etter mitt syn har store deler av beredskapsopplegget vårt fungert bra. I løpet av kort tid er et stort antall nordmenn hjulpet hjem fra et kaotisk område langt unna, med store materielle ødeleggelser. Det er etablert et omfattende og godt apparat hjemme for å ta imot nordmenn som ble rammet av katastrofen. Men i håndteringen av en så omfattende og kompleks katastrofesituasjon er det ting som kunne ha vært gjort bedre. Vi har fått erfaringer som vi må lære av, og som gjør at vi kan forbedre håndteringen av kriser i framtiden. I ettertid kan vi se at vi burde hatt bedre beredskap og større kapasitet for å håndtere utfordringene knyttet til at et stadig større antall nordmenn befinner seg i utlandet for kortere eller lengre tid. Gjennom kontakt og utveksling av erfaring med andre land kan vi lære av hverandre med hensyn til håndtering av slike katastrofer. Regjeringen vil derfor ta initiativ til en uavhengig evaluering av arbeidet med flodbølgekatastrofen. Vi har nær kontakt med partiene på Stortinget om utvalgets sammensetning, mandat og tidsfrist. Det mest naturlige vil være at Regjeringen legger fram utvalgets arbeid og vurderer dets anbefalinger i en stortingsmelding. Regjeringen vil vurdere om rutinene for krisehåndtering ved hendelser i utlandet er gode nok. Evalueringen vil gi viktige innspill til et slikt arbeid. Når vi har vært utsatt for en slik katastrofe, er det også naturlig å se på behovet for en mulig forsterkning av samordningen mellom departementene. Stortinget vedtok den 30. november i fjor å be Regjeringen om å utrede spørsmålet om en sentral krisehåndteringsenhet som ved kriser skal ha koordineringsansvar av departementer og etater som må være operative i beredskapsarbeidet. Spørsmålet ble også omtalt i merknader i innstilling fra forsvarskomiteen og justiskomiteen høsten 2002. Oppfølgingen av Stortingets vedtak vil skje parallelt med evalueringen av flodbølgekatastrofen, og Regjeringen tar sikte på å gi sine konklusjoner i stortingsmeldingen på bakgrunn av evalueringen. Jeg vil allerede nå si at mye taler for at det opprettes en egen krisehåndteringsenhet som skal kunne bistå det departementet som har ansvaret for å koordinere håndteringen av en krise. Jeg vil understreke at dette i tilfelle ikke må gjøres slik at det svekker departementenes ansvar for å håndtere kriser på eget område. Tvert imot må en krisehåndteringsenhet bidra til å styrke linjeansvaret og til å øke de ressursene departementene kan trekke på i krisetilfeller, f.eks. i form av lokaler, teknisk utstyr og personell. Utenriksdepartementet, som var det departementet som var mest berørt av flodbølgekatastrofen i den tidligste fasen, vil også iverksette enkelte strakstiltak: Det vil bli etablert to permanente kriseteam. Minst ett av disse skal på fem timers varsel kunne være på vei til det aktuelle kriseområdet. Hvert team vil ha nødvendig kommunikasjonsutstyr slik at de kan etablere seg som en selvstendig enhet. Kriseteamene skal støtte ambassadene i deres arbeid med å bistå nordmenn best mulig når en krise skjer. Det vil også bli foretatt en oppgradering av Utenriksdepartementets krisesenter slik at departementet får større kapasitet og mer effektivt kan håndtere stor pågang ved en krise i utlandet. Utenriksdepartementet har - i samarbeid med det svenske utenriksdepartementet - besluttet å opprette et konsulært nærvær i Phuket. Dessuten vil det bli vurdert å etablere et nettsted hvor pårørende selv i slike kritiske situasjoner kan legge ut opplysninger. Utenriksdepartementet vil ta et initiativ overfor berørte departementer og private instanser - herunder reiselivsnæringen, forsikringsselskapene, hjelpeorganisasjoner, sjømannskirken m.fl. - for å drøfte disse strakstiltakene. Disse institusjonene ble trukket inn, og vi vil også vurdere hvordan de ved framtidige kriser kan bli involvert i hjelpearbeidet. Vi vil i tillegg vurdere muligheten for økt nordisk og internasjonalt samarbeid for å kunne håndtere slike kriser. Til slutt, president. Denne tragedien har gjort noe med oss alle. Vi har sett hvor sårbare vi er, hvor enorme naturkreftene kan være. Vi har på ny sett verdien av å stå sammen, verdien av fellesskap. Dette vil også komme til uttrykk i minnesamlingene over hele landet til helgen. Både fagfolk og frivillige har stilt opp på en imponerende måte. Mange bidrar personlig. Dette er en styrke for vår nasjon. På Regjeringens vegne vil jeg rette en takk til alle dem som på ulikt vis og under vanskelige forhold og ofte under personlige påkjenninger har bidratt med hjelp i disse dramatiske dagene. Jeg vil også rette en takk til våre nordiske naboland for all hjelp og for godt samarbeid. H.M. Kongen har sendt takkebrev til Thailands konge. Utenriksministeren takket under sitt besøk Thailands statsminister og utenriksminister samt norske offentlig ansatte og frivillige for deres store innsats. På min reise til Thailand om noen dager vil jeg gjøre det samme. Jeg er imponert over det engasjement som er utløst i det norske folk både gjennom innsamlingsaksjoner, frivillig omsorgsarbeid og enkeltmenneskers innsats. Midt i tragedien kan dette gi håp om et samfunn preget av mer medmenneskelighet og nestekjærlighet. Nå venter hverdagen for alle som har mistet noen av sine kjære. Da er det opp til oss alle å vise at vi bryr oss.