Manglende etterspørsel har vært en vesentlig flaskehals for å utvikle det økologiske markedet og jordbruket. Hittil har forbrukerne i begrenset grad etterspurt økologiske produkter, og det har vært store utfordringer knyttet til omsetning av både økologisk kjøtt, melk og korn. Denne situasjonen har påvirket bøndenes grunnlag for å legge om til økologisk produksjon. Mange produsenter har derfor inntatt en avventende holdning, og enkelte har til og med valgt å gå tilbake til konvensjonell produksjon. Det er selvfølgelig helt sentralt for bondens motivasjon både at folk faktisk får tilgang på produktene han eller hun produserer, og at markedet er villig til å betale for disse produktene. En merpris er helt nødvendig dersom de økologiske produsentene skal få en tilfredsstillende økonomi. Jeg er derfor glad for at mye nå tyder på at markedssituasjonen er i ferd med å endre seg. I 2005 har vi sett en kraftig omsetningsøkning på økologiske produkter, og den gode utviklinga ser ut til å fortsette også i 2006. Jeg hadde møte med de store markedsaktørene sist mandag, og signalene var svært positive, f.eks. fordoblet Tine sitt salg av økologiske melkeprodukter i 2005. Tine har nå knapphet på økologisk melk og søker etter nye produsenter. Omsetninga av og etterspørselen etter økologisk kjøtt har også økt vesentlig. Butikkjedene konkurrerer både på pris og sortiment for å bli flinkest i økologiklassen. Stadig flere forbrukere etterspør økologiske matvarer, og salget i butikk økte i 2005 med 30–40 pst. Det skal dog sies at det er ut fra et lavt utgangspunkt. Bønder er profesjonelle næringsaktører som produserer det markedet etterspør. Med økt etterspørsel i markedet etter økologiske produkter er jeg overbevist om at flere vil se det som attraktivt å legge om til økologisk drift. Samtidig vil jeg understreke at jeg er oppmerksom på de økonomiske utfordringene de økologiske produsentene står overfor. Skal Regjeringas målsettinger nås, er vi helt avhengig av at flere produsenter legger om til økologisk drift, og at flest mulig av dem som allerede har lagt om, ser at det er en meningsfylt driftsgren å fortsette med. Dette er spørsmål som jeg arbeider med, og som jeg vil ta med meg inn som en del av årets jordbruksforhandlinger. Ved å ha et konkret langsiktig mål ønsker Regjeringa samtidig å gi et tydelig signal til både produsenter og foredlings- og omsetningsledd om at det å satse på økologisk landbruksproduksjon for det første er framtidsrettet, og for det andre at man kan gjøre det med en viss langsiktighet, og også med visshet om at vi fra politisk hold vil støtte opp om satsinga. Økologisk landbruk er et felles satsingsområde for hele Regjeringa, og i de kommende månedene vil en tverrdepartemental arbeidsgruppe utrede hvordan Regjeringas målsettinger kan nås.