Norge er en av verdens beste nasjoner, om ikke den beste, på oppdrett av laks. Norge er også en av verdens beste nasjoner når det gjelder teknologi i olje- og gassnæringen. Hvordan har vi kommet dit? Jo, ved at det har vært en intensiv forskning. Både de nevnte næringer og myndighetene har forstått viktigheten av å forske for å bedre teknologien og kvaliteten og for å utvikle næringene videre og hele tiden være i front. Gå til oppdrettsnæringen, en næring som i sin spede barndom var preget av for mye bruk av medisiner, fôret forurenset havbunnen og omgivelsene, og det var en næring som kanskje ikke hadde det beste ryktet. I dag er det en næring som er preget av minimal bruk av medisiner, som sjelden forurenser omgivelsene, og som leverer produkter av meget høy kvalitet. Men samtidig er det en næring som ikke hviler på laurbærene, de vet at det ennå er utfordringer som kan løses ved mer forskning. Laksen kan ennå få oppdrettsrelaterte misdannelser, og det forsker veterinærer og andre på. Det forskes på nye arter som torsk og kveite, som bare er to av dem. Det vil ta for mye av min tid å nevne opp alle de institutter, universiteter og høgskoler som driver med marin forskning og utvikling, men vi finner dem spredt fra Alta i nord til Bærum, Skedsmo og Ås i østlandsområdet. St.meld. nr. 19 for 2004-2005, Marin næringsutvikling – Den blå åker, har en omfattende beskrivelse av den innsatsen som gjøres på forskningssiden i de marine næringer. Det er en viktig satsing for Norge. Olje- og gassektoren er like spennende. På tirsdag var jeg i St. Petersburg på den store konferansen St. Petersburgs Økonomiske Forum. Et av innleggene jeg hørte, ble holdt av Chairman of the Board of Directors i Gazprom, det store russiske gasselskapet – hans navn var Aleksej Miller. Han snakket om de mulighetene som finnes for utviklingen i nordområdene, og da trakk han fram Statoil og Hydro som mulige samarbeidspartnere, nettopp fordi dette er selskaper som har vært med på den teknologiske utviklingen og har bred teknologisk kompetanse og erfaring fra olje- og gassutvinning i områdene i nord. Dette er to selskaper som også har satset mye på forskning og utvikling, og derfor er konkurransedyktige. I stortingsmeldingen «Vilje til forskning» framheves forskning og utvikling som meget viktig for nyskaping og innovasjon for norsk næringsliv og offentlig sektor. De to næringene jeg viste til, er gode nok eksempler på dette. En utfordring er å koble universitets- og forskningsmiljøene tettere opp til næringslivet. Fremdeles er det ikke god nok samhandling på en del områder. I tillegg bør vi også innenfor forskningen, som i næringspolitikken, satse på de områdene hvor vi har naturgitte eller andre spesielle fortrinn, og de områdene som skal ivareta våre nasjonale, særegne behov. I innstillingen er også de vedtatte landsdekkende såkornordningene som skal etableres i universitetsbyene, omtalt. Det må foreligge en misforståelse når det gjelder Senterpartiets merknad om disse. Disse såkornordningene er ennå ikke etablert, og det Senterpartiet sier om at det kan synes vanskelig å nå fram med prosjekter utenfor universitetsbyene, må bero på en misforståelse, da man ennå ikke har noen erfaring fra slike fond. Jeg tror at det kommer helt an på de miljøene som skal forvalte såkornordningene. De har en oppgave i å spre kunnskapen om mulighetene, når de blir etablert. Men så skal det også sies at en av hensiktene med ordningene nettopp var å stimulere til at universiteter og høgskoler, sammen med næringslivet, skal benytte seg av disse ordningene mer enn de gjør i dag. Når det gjelder Ås og UMB, vil de på lik linje med andre universiteter og høgskoler i Østlandsområdet kunne søke om midler fra fondet i Oslo, når det er etablert. Det er ikke slik at det er Universitetet i Oslo som er tildelt fondet, men det skal lokaliseres til Oslo. Det er som kjent kort avstand mellom Oslo og Ås, og de gode prosjekter i Ås som måtte bli utviklet i samarbeid med næringslivet, vil ha like gode sjanser som eventuelle gode prosjekter i regi av Universitetet i Oslo og næringslivet. Så merknaden fra Senterpartiet må være basert på en misforståelse om ordningen. Helt til slutt: Forskning gir ikke nødvendigvis resultater i morgen, man må ha tålmodighet og bruke tid før det er lønnsomt. Det er også viktig å ta vare på den langsiktige grunnforskningen i dette bildet, også for næringslivet.