Jeg vil først og fremst si at den assisterende saksordfører holdt et glimrende innlegg, som klarla behovet for å satse på vei i Norge. Men det er selvfølgelig nødvendig å legge til at jeg for min del synes det er trist at den assisterende saksordfører og resten av Stortinget ikke ser at staten har det overordnede ansvar i forhold til den satsingen. Jeg skal videre få lov til å sitere vegloven § 20 første ledd: «Staten ber utgiftene til planlegging, bygging, utbetring, vedlikehald og drift av riksvegar, her òg utgiftene til eigedomsinngrep. Fylkeskommunen ber disse utgiftene for fylkesvegar og kommunen for kommunale vegar.» Jeg synes det hadde vært rett og rimelig at det store flertallet i denne salen hadde vært ærlig og oppriktig overfor det norske folk og foreslått å oppheve § 20 i vegloven. Det er nærmest indirekte slik – en påstand fra min side, kanskje – at det store flertall i denne salen bryter vegloven § 20, særlig gjelder det de prosjektene som vi har til behandling her og i neste sak. Her skal det altså finansieres 100 pst. med bompenger. Det er ikke et eneste initiativ fra verken stat, fylkeskommune eller kommune ved dette prosjektet. Derfor er dette en historisk dag. Det er en historisk dag fordi dette er det første prosjektet der flertallet i denne salen totalt vil frasi seg ansvaret i forhold til vegloven § 20. Jeg er stygt redd for at vi i framtiden vil få en rekke liknende saker. Jeg er helt enig med den assisterende saksordfører i at dette området er meget viktig. Det har hatt høy prioritet, og det burde sannsynligvis ha vært på plass for lenge, lenge siden. Men på grunn av ansvarsfraskrivelsen fra politiske partiers side står vi i den situasjonen som vi gjør nå. Fremskrittspartiet har et alternativt forslag. Jeg benytter anledningen til å fremme det forslaget, som står i innstillingen. Vi vet at vi vil møte motbør, fordi vi vil ha statlig finansiering av dette, og fordi vi vil bruke mer midler til å bygge veier. Det begynner snart å nærme seg en smertegrense for Fremskrittspartiet, så lenge det uansvarlige flertallet i denne salen bygger opp bompengegjeld av denne størrelsen. Fremskrittspartiet har – foreløpig, i hvert fall – bestemt seg for, når vi måtte få anledning til det, å beslutte å slette denne bompengegjelden. Jeg synes det er litt enkelt når man i slike proposisjoner viser til at både fylkeskommuner og andre er garantister. Ja, det er veldig enkelt å være garantist for både 1, 2 og 3 milliarder kr, når man i neste runde åpner for at det er brukerne som skal være sikkerheten. Det er brukerne som skal bære risikoen, for i denne saken, som i alle andre saker, åpnes det for at hvis man ser at trafikktallene ikke holder mål, kan en øke innkrevningsperioden eller øke satsene. Da er det enkelt å være garantist. Derfor er det trist, synes jeg, at ikke flere ser alternative løsninger når det gjelder å finansiere veistrukturen i Norge. Jeg vil nevne til slutt: Det er partier som har kritisert Fremskrittspartiet for useriøs bruk av oljepenger. Men jeg registrerer i media i dag at de samme partiene ønsker å bruke både 100 og 150 milliarder kr til å bygge jernbane – innenfor den handlingsregelen som de selv har bestemt seg for. Det er et klart signal om at vei skal nedprioriteres, og at jernbane skal prioriteres opp. For da er det også handlingsrom, og da gir det ikke det samme presset i norsk økonomi.