Talere før meg i dag har vært inne på at dette er en historisk dag, fordi mange som ikke har hatt et system for tjenestepensjon, men bare folketrygden da de skulle gå av med alderspensjon, nå får rett til tjenestepensjon. Det er riktig, det er nærmere 600 000 ansatte. Det er en stor reform som nå skal gjennomføres, også i mange små bedrifter, og det er et stort behov for opplysning når det gjelder gjennomføring av denne reformen. Stortingets debatt har vært preget av at det er stor grad av enighet om det som nå foreligger fra et bredt flertall. Det er bare Fremskrittspartiet som er prinsipielt uenig, men ellers er det stor grad av enighet i Stortinget om hvordan dette skal gjøres, og debatten har vært stille og rolig. Derfor har jeg tenkt bare å ha noen merknader til enkelte forhold ved hvordan dette gjennomføres. Det som ble bestemt gjennom behandlingen av stortingsmeldingen om pensjonsreformen, var at det skulle innføres en obligatorisk tjenestepensjon i arbeidsforhold, at ordningen skulle utformes innenfor foretakspensjonsloven eller innskuddspensjonsloven, at obligatorisk tjenestepensjon i arbeidsforhold skulle omfatte alle arbeidstakere som oppfyller kravene til medlemskap etter de to lovene, og at regler om dette skulle tre i kraft fra 1. januar 2006. Dette vedtaket ble fattet den 26. mai. Banklovkommisjonen utredet spørsmålene og utarbeidet et utkast til lovtekst. Utredningen ble sendt på høring 1. juli, med forholdsvis kort frist, og den ble satt til 8. august. Finansdepartementet la 7. oktober fram proposisjonen og forslaget til lovregler om obligatorisk tjenestepensjon i tråd med Stortingets retningslinjer. Finanskomiteen har nå avgitt sin innstilling, og flertallet slutter seg til departementets forslag til lovregler. Jeg konstaterer at det er bred enighet om at de fleste foretak med ansatte, inkludert foretak i ikke-skattepliktig sektor, fra og med neste år skal ha plikt til å ha tjenestepensjonsordning for sine ansatte. Dette vil bidra til økt utbredelse av tjenestepensjonsordninger, og dermed til at flere er med og sparer til sin egen pensjon. Jeg har også merket meg at komiteens flertall mener det er viktig å sikre at pensjonssparing får en rimelig avkastning, og at departementet blir bedt om å følge nøye med på utviklingen i administrasjonskostnadene. Departementet kommer selvsagt til å følge dette nøye opp. Jeg vil likevel påpeke at det vil kunne være en sammenheng mellom avkastning og risiko i forvaltningen av pensjonsmidler og mellom valg av modell for forvaltning og kostnadene forbundet med den forvaltningen. Jeg har også merket meg flertallets anmodning om å legge til rette for ikke-kommersielle tjenestepensjonsordninger med best mulig tilbud til arbeidstakere og bedrifter. En tilsvarende formulering er som kjent tatt inn i Soria Moria-erklæringen. Komiteflertallet har lagt til grunn som prinsipielt utgangspunkt at alle som omfattes av ordningen, skal sikres obligatorisk tjenestepensjon etter ordinær pensjonsalder på 67 år og har bedt om en nærmere utredning av forholdet til ansatte i privat sektor med særaldersgrenser. I henhold til Stortingets vedtak 26. mai skal ordningene utformes innenfor foretakspensjonsloven eller innskuddspensjonsloven. Med hjemmel i foretakspensjonsloven og innskuddspensjonsloven er det fastsatt lavere pensjonsalder enn 67 år for ansatte som utfører nærmere angitte yrker, som f.eks. sykepleiere, yrkessjåfører, gruvearbeidere, flyvere og andre flybesetningsmedlemmer og dykkere. Jeg vil minne om at formålet med disse særaldersgrensene er å muliggjøre utbetaling av tjenestepensjon før fylte 67 år for disse gruppene av ansatte. Stortinget har tidligere fastsatt en egen lov om pensjonsordning for sjøfolk, som innebærer at sjøfolk mottar en egen lovfestet pensjon mellom 60 og 67 års alder. Jeg har merket meg at komiteflertallet ber om at en utredning av forholdet mellom obligatorisk tjenestepensjon og særaldersgrense legges fram for Stortinget i revidert nasjonalbudsjett. Jeg vil i tilknytning til dette minne om at finanskomiteens flertall i sin innstilling til pensjonsmeldingen 23. mai i år også tok opp dette. En utredning av dette nå vil, etter det jeg kan se, bl.a. reise spørsmål som har tilknytning til det generelle spørsmålet om særaldersgrenser, til adgangen etter gjeldende regler i foretakspensjonsloven og innskuddspensjonsloven til å ha ordninger med pensjonsytelse som opphører etter ti år, og til adgangen etter foretakspensjonsloven til å la ytelser opphøre ved 67 år når pensjonsalderen er lavere enn 67 år. Etter gjeldende rett kan ikke foretak som bare sysselsetter eieren av foretaket, opprette skattefavorisert kollektiv pensjonsordning. På bakgrunn av Stortingets vedtak 26. mai i år ble det i tilknytning til forslaget til lov om obligatorisk tjenestepensjon foreslått en viss adgang for selvstendig næringsdrivende til å opprette innskuddspensjonsordning. Finanskomiteens flertall har sluttet seg til dette. Komiteflertallet har samtidig bedt om en samlet vurdering av spørsmålet om tjenestepensjon for selvstendig næringsdrivende samt om en vurdering av behovet for endringer i andre skattestimulerte pensjonsordninger for lønnsmottakere og selvstendig næringsdrivende. Det har jeg merket meg, og jeg har også merket meg at det bes om en vurdering av å øke grensen for innskudd til innskuddspensjonsordningen til 4 pst., og at det legges fram i revidert nasjonalbudsjett.