Jeg er glad for at Stortinget i dag vedtar offensive budsjett for kommuner, for distrikt og for boliger. Det blir snakket mye om at kommunene er en viktig tjenesteprodusent, og det er sannelig min hatt rett. De har ansvaret for de viktigste tjenestene som vi har rundt oss i hverdagen, enten vi snakker om barnehage, skole, omsorg, kultur eller hva det måtte være. Men det er også viktig å huske på at kommunene er en viktig demokratisk arena, og kommunene bør også være en viktig samfunnsutvikler. Når vi styrker kommuneøkonomien betraktelig, gjør vi det for at vi skal ivareta alle disse tre funksjonene til kommunene. I tida framover kommer vi fra departementets side ikke minst til å bruke energien på å motivere for at kommunene tar samfunnsutviklerrollen mer alvorlig. Det er det mulig å gjøre nå, fordi sultefôringa er over og det blir et større handlingsrom. Vi skal bidra til at kommunene blir den førstelinjetjenesten i næringsutvikling som de bør være, og at de i større grad bruker de mulighetene som ligger i å involvere frivillig sektor i et kvalitativt godt tjenestetilbud. Vi skal også bruke handlingsrommet til å jobbe med fornying og kvalitet. Samarbeidsavtalen mellom de ansattes organisasjoner, KS og staten er på plass som grunnlag for å sikre fornyingsarbeidet som et naturlig og kontinuerlig arbeid i kommunene. Målet er styrket kvalitet, metoden er samarbeid lokalt mellom de ansatte, lederne og de folkevalgte. I løpet av 2007 skal vi ha 100 kommuner med oss i kvalitetssamarbeidet. Flere kommuner kan sluses inn etter hvert. I løpet av det siste døgnet er vi igjen blitt minnet om hvor avgjørende det er at vi fortsetter arbeidet med etikk i kommunesektoren. Jeg blir svært oppbrakt over nye meldinger om mulig korrupsjon i sektoren, denne gang i Bærum. Vi vet at de aller, aller fleste i kommunal sektor opptrer etter boka og har høy etisk standard. Vi vet at vi aldri helt og fullt kan gardere oss mot kjeltringer. Men det er ingen tvil om at det skorter på etiske holdninger og kontrollrutiner i en del kommuner når vi får opp de eksemplene som vi nå gjør. Regjeringa har etablert et eget forum for etikk i kommunesektoren hvor vi har med oss Norges fremste eksperter på dette feltet. Vi har med oss organisasjonene som er involvert i dette arbeidet. De gir oss råd og veiledning i arbeidet totalt sett. De gir oss også råd og veiledning i det arbeidet som er på gang, nemlig en full gjennomgang av lovverket. Fra Regjeringas side skal vi sørge for at vi har et så patent lovverk som overhodet mulig. Vi skal gjøre de endringer som er kloke, for å sikre høy etisk standard, men man kommer ikke utenom at til sjuende og sist må dette arbeidet gjøres i kommunene. Derfor kommer vi til å fortsette med å ha den tette kontakten med Kommunenes Sentralforbund, og sørge for at dette arbeidet holdes høyt oppe på den politiske dagsordenen i de enkelte kommuner. Jeg vil også si at de politiske partiene må ta et større ansvar for å jobbe med etikk overfor sine lokalt folkevalgte. Det er også en utfordring for dem som sitter i denne sal. Helt til slutt – og det blir litt kort, for jeg måtte innom dette med etikken: Budsjettinnstillinga viser med all mulig tydelighet at distrikts- og regionalpolitikken ville fått meget trange kår om Høyre og Fremskrittspartiet skulle få slippe til i regjeringskontorene. Folk i Distrikts-Norge bør merke seg at Fremskrittspartiet kutter med 1,1 milliarder kr og Høyre kutter med 140 mill. kr. Ved å gjøre dette vil man bidra til å knekke den gnisten som vi nå har skapt i Distrikts-Norge. Optimismen er på vei opp. De tiltakene som Høyre og Fremskrittspartiet her beskriver, vil drepe optimismen.