Aller først må jeg si at jeg hadde ikke tenkt å ta ordet i denne debatten. Men når det blir så voldsomme frontalangrep på Fremskrittspartiets økonomiske politikk, vet vi alle sammen at vi er det partiet som til nå har til gode å sitte med regjeringsmakt. Det er også slik at det er en del som husker litt lenger tilbake enn til 2002 og 2001. Da vi hadde arbeiderpartiregjering, skjedde følgende i Finnmark: Det ble nedlagt over 5 000 arbeidsplasser. 450 av dem var i Vardø. Det forsvant 600 bare i Sør-Varanger. Og tenker vi på et tall som 5 000 arbeidsplasser innenfor både det offentlige og det private, og ganger det med en indikator på 2,5, kanskje 3, så er det altså 15 000 mennesker som ble direkte påvirket av dette, og da har vi en befolkning på 73 000 som utgangspunkt. Dette er en ganske formidabel statistikk. Når da Schjøtt-Pedersen, som også satt i regjering, så til de grader utfordrer Fremskrittspartiet og sier at det er vi som er årsaken både til arbeidsledighet og til høy rente, så blir dette i mine øyne totalt meningsløst. Vi husker! Og vi husker også at det var en fullsatt Finnmarkshall med 1 500 til stede som vendte Stoltenberg og Regjeringen ryggen.