Forsvarets forskningsinstitutt har nylig beregnet kostnadene knyttet til å drifte og gjenanskaffe dagens vedtatte forsvarsstruktur til ca. 4 milliarder kr pr. år over budsjettrammene når vi kommer til 2009. Denne problemstillingen har Fremskrittspartiet pekt på i årevis, og vi har i alle våre alternative budsjettforslag lagt inn et høyere kronebeløp enn de skiftende regjeringer – så også i år, hvor Fremskrittspartiet har plusset på Regjeringens budsjettforslag med godt og vel 1,7 milliarder kr. I sitt foredrag nylig i Oslo Militære Samfund uttrykte forsvarssjefen bekymring over utviklingen. Han pekte lojalt nok på at noe av ansvaret hviler på Forsvaret selv, men sett fra mitt ståsted kan det ikke være tvil om at ansvaret i første rekke hviler på politikerne. År etter år har stortingsflertallet bevilget langt mindre penger enn det strukturen tilsier. Dermed har vi fått den såkalte doble ubalanse. Forholdet mellom struktur, oppgaver og midler er altså i kraftig ubalanse. Denne situasjonen, som Stortingets flertall skaper år etter år, kan ikke fortsette. Det eneste partiet på Stortinget som er villig til å gripe fatt i dette, er Fremskrittspartiet. Det eneste riktige i denne situasjonen ville være at politikerne fra de andre partiene innrømmet at de faktisk ikke ser det som nødvendig å beholde det minimumsforsvaret vi har i dag. Hva blir så konsekvensen av for små bevilgninger? Jo, bl.a. må Hæren spare 1,8 milliarder kr fram til 2008 for å gå i balanse. Det vil bety færre øvelser og rammer utdanningen av nye soldater. Sjøforsvarets ledelse ønsker av økonomiske grunner ett tyngdepunkt i nord. Tre av fire baser kan dermed bli nedlagt. I Stoltenberg-regjeringens tiltredelseserklæring står det at nordområdene skal være et satsingsområde. Dette stemmer dårlig med virkeligheten. Hvor i budsjettet er det blitt av midlene for å etterkomme dette? Hvilke andre konsekvenser vil den doble ubalansen resultere i? Jo, om fem år vil Norge sannsynligvis ha en av Europas mest moderne mariner – muligens den aller mest moderne. Men pengemangelen vil medføre at den norske marine blir liggende til kai. For å holde de nye fregattene som snart er en realitet – allerede til neste år – i drift, trenger Sjøforsvaret ca. 600 mill. kr mer i året. Kan forsvarsministeren her og nå gi oss en forsikring om at disse pengene kommer? Men fortsatt er det ikke midler til nye kampfly. For å lette litt på trykket foreslår derfor Fremskrittspartiet å fordele innkjøpet av nye kampfly i to blokker, og naturligvis uavhengig av valg av fly. Vi mener det må være både økonomiske og teknologiske fordeler ved å foreta en anskaffelse på denne måten. Teknologisk vil Forsvaret kunne vurdere nye typer kampfly eller andre typer luftromsstridsmidler som blir utviklet fram mot anskaffelse av blokk to av kampfly, på et senere tidspunkt. Fremskrittspartiet ser klare fordeler ved å anskaffe et mindre antall kampfly så snart som mulig, slik at overlapping mellom den eksisterende og kommende flytypen kan gå så smertefritt som mulig. Fremskrittspartiet fremmer derfor forslag om dette. Likeledes fremmer vi forslag om «å likestille utviklingskontraktene mellom Norge og de to prosjektene JSF og Eurofighter, økonomisk og politisk.» Vi ber også Regjeringen sørge for at det ved anskaffelse og vedlikehold av nye kampfly sikres tilfredsstillende industrielt utbytte for Norge. Fortsatt er det heller ikke midler til anskaffelse av nye transportfly. Dette har Fremskrittspartiet foreslått i Stortinget ved flere anledninger, uten å få gehør fra de andre partiene. Fremskrittspartiet ser det nå som uansvarlig, både sikkerhetsmessig og økonomisk, å videreføre driften av våre C-130-transportfly. Blant annet må vingene skiftes grunnet slitasje og av hensyn til sikkerheten, noe som medfører store økonomiske uttellinger. Fremskrittspartiet ber derfor Regjeringen framlegge for Stortinget en plan for anskaffelse av nye transportfly, og fremmer forslag om dette. Vi ønsker også å fokusere på vår Orion-flåte, da dette også er fly der tidspunktet for utskifting raskt nærmer seg. Kapasiteten er kritisk når det gjelder overvåking av norsk farvann og territorium. Fremskrittspartiet ber derfor Regjeringen iverksette en vurdering av tilstanden til Orion-flyene, samt en plan for nyanskaffelse av tilsvarende kapasitet. Dette fremmer vi også forslag om. For øvrig vil vi vise til vårt alternative statsbudsjett. Vi foreslår å opprette et utenlandsbudsjett hvor store anskaffelser foretatt utenfor Norges grenser blir belastet. Vi ser det som nødvendig å finansiere bl.a. nye transportfly gjennom utenlandsbudsjettet, slik at dette ikke påvirker ordinære investeringsbudsjetter i Forsvaret. Videre finner vi det også naturlig at andre store materialanskaffelser fra utlandet finansieres på denne måten. Men fortsatt har ikke Regjeringen avsatt midler nok til nye MTB-er, nye pansrede kjøretøy, nye tankfly, nye helikoptre til utskifting av Bell 412 og nye ubåter, for å nevne noe av det viktigste av mye. Jeg må spørre: Ønsker Regjeringen å ta et krafttak og vise vilje til å få Forsvaret på fote igjen? I dag har vi i realiteten ingen hærstruktur. HV er hæren i dag, men ser Regjeringen for seg at HV legges ned? Det virker som om vi allerede er i gang med sjø- og luft-HV. Fortsetter vi med dagens budsjettnivå, må vi muligens se for oss at Rena leir legges ned, at fregattene leies ut, og kanskje nedleggelse av Luftforsvaret i dagens form. Her må noe skje! Ellers mener Fremskrittspartiet at det er et klart behov for å få en bedre tilstedeværelse av Kystvakten i våre nordområder og ellers langs vår langstrakte kyst. I de senere år har det vært en negativ utvikling i tilstedeværelse og antall seilingsdøgn. Den senere tids episoder i nord har tydelig synliggjort behovet. Vi mener det må bevilges mer penger til drift. Fremskrittspartiet ser det som naturlig å øke overføringene til den spisse delen av Forsvaret, ut fra dagens sikkerhetspolitiske situasjon. Sjøforsvaret er i den situasjon at det til stadighet er aktuelt å nytte fartøy i forbindelse med internasjonale operasjoner. Videre er vi svært opptatt av at Marinens tilstedeværelse i nordområdene styrkes betraktelig. Spesielt må vi se på Forsvarets nærvær og fokus i sammenheng med dagens og morgendagens politiske og militære utfordringer. Dette medfører store krav til dyktighet, fleksibilitet og materiell. Det er derfor nødvendig å styrke driftsbudsjettet, slik Fremskrittspartiet foreslår, slik at oppdragene kan løses på en forsvarlig måte. Sjøforsvaret har dessuten store utfordringer i forbindelse med utdanning av mannskaper til en stadig voksende flåte. De senere års budsjetter har undergravet Hærens mulighet til å løse de pålagte oppgaver, og dette har resultert i et påstått overforbruk. Hæren har stort behov for økt trening og innkjøp av materiell i øvings- og utdanningssammenheng. Samtidig er det en klar dreining mot et større fokus på nordområdene, og dette fordrer at Forsvaret har en vesentlig tilstedeværelse i Nord-Norge. Fremskrittspartiet ser det som en nødvendighet å øke Heimevernets budsjett for at de skal få gjennomført nødvendig trening og utdannelse. Likeledes står Heimevernet materiellmessig overfor store utfordringer. Det er viktig å ta hensyn til den senere tids utvikling og bruk av heimevernssoldater og befal i fredstid i sammenheng med terrorberedskap og liknende. Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti foreslår at det skal investeres 314 mill. kr i utvidelse av tørrdokk ved Haakonsvern. For at dette skal kunne gjennomføres, er det imidlertid på det rene at andre viktige formål enten må utgå eller skyves ut, og dette vil forsterke den ubalansen Forsvaret lenge har slitt med. Fremskrittspartiet og Høyre mener det er verft i Norge for øvrig og i nærområdet som har forsvarlig kapasitet til å ta nødvendige vedlikeholdsoppdrag for Sjøforsvarets større fartøyer. Fremskrittspartiet og Høyre ønsker derfor at det ikke skal investeres i ny og utvidet fregattdokk ved Haakonsvern, og fremmer forslag om dette. Gjennom de senere år har Forsvaret avhendet en rekke overflødige eiendommer. Fremskrittspartiet er opptatt av å legge større vekt på de allmennyttige kriterier ved avhendelse av forsvarseiendommer. Vi mener det er viktig at Forsvaret beholder en god kontakt med lokalmiljøene hvor Forsvaret har eller har hatt aktivitet. Forsvaret er godt tjent med at nærmiljøet og allmennheten generelt føler at Forsvaret bidrar til en styrking av lokalsamfunnene. Vi vil understreke at kommuner og fylkeskommuner har begrensede midler til å sikre seg eiendommer fra Forsvaret når disse kjøpes til markedspris eller takst. Fremskrittspartiet mener at sterke lokale interesser må ivaretas i størst mulig grad ved avhendelse av forsvarseiendommer. Det kan virke merkelig for befolkningen at når en offentlig myndighet har en eiendom som den ikke trenger, mens en annen offentlig myndighet har et meget viktig formål eiendommen kan benyttes til, men har dårlig råd, så er det altså ikke mulig å bare overføre eiendommen fra den ene avhendende myndighet til den andre. Det er skattebetalerne som har betalt for eiendommene. All sunn fornuft skulle da tilsi at eiendommene overføres vederlagsfritt mellom offentlige myndigheter. Slik er det ikke i dag, og derfor bør retningslinjene forandres. Fremskrittspartiet fremmer derfor forslag om forandring av retningslinjer ved avhending av Forsvarets eiendommer. Fremskrittspartiet ønsker en forsvarspolitikk og et forsvar som bygger på de utfordringer vi står overfor i dagens og morgendagens samfunn. Forsvaret må være av en slik karakter at det lett kan tilpasses de ulike trusselbilder. Dette kan best sikres ved å beholde et grunnleggende forsvar med kjerneoppgaver på norsk jord, men med kapasitet til å delta i operasjoner også andre steder i verden. Vår sikkerhetspolitiske situasjon er kompleks, ikke minst med tanke på vår geopolitiske situasjon og de ressursmessige forhold. Historisk sett har det vært av interesse for stridende parter å kunne benytte baser på norsk jord i forbindelse med kampen om sjørutene i Nord-Atlanteren. Under første verdenskrig avskrekket et sterkt norsk forsvar noen fra å ta seg til rette. Under annen verdenskrig ble det et kappløp om å fylle det tomrommet den norske nedrustningen på 1930-tallet hadde skapt. Dette forholdet er fortsatt aktuelt. La det være litt til ettertanke for noen hver! Vi kjenner alle til de verdifulle forekomstene av olje og gass i de store havområdene vi har ansvaret for – dette i tillegg til de rike fiskeforekomstene. Vi kjenner også godt til de uavklarte grense- og ansvarsforholdene i disse områdene. La dette være til ettertanke, også for våre militære myndigheter! Nordområdene både til vanns og til lands vil sannsynligvis bli noe av det viktigste med hensyn til rikets sikkerhet i årene som kommer. Til slutt vil jeg peke på at den største enkeltfaktoren i Forsvaret er personalet, og Fremskrittspartiet mener at denne gruppen i større grad må ivaretas. Et motivert og godt skolert personell vil sikre Forsvarets kompetanse og produktivitet, noe som Forsvaret utvilsomt vil trenge i tiden som kommer. Helt til slutt vil jeg framsette forslagene fra Fremskrittspartiet som er inntatt i innstillingen.