La meg si det slik at jeg i min oppgave som ble avsluttet den 17. oktober, reiste litt i stillhet uten nærvær av media. Da får man jo et visst innblikk i dette landet, spesielt hvis man reiser ganske mye. Vi vet, slik Willoch-utvalget har pekt på, at vi har en sårbar infrastruktur på mange måter. Vi har telekommunikasjonsinfrastruktur, vi har vannforsyningsinfrastruktur, og vi har energiforsyningsinfrastruktur fra den vannbaserte energien til oljeindustrien. Innenfor dette området, spredt over det ganske land, har vi massevis av oppgaver. De oppgavene krever i hvert fall en viss flatedekning, og de krever en type lokalkunnskap basert på mottoet: Jeg vet hva jeg heter, jeg vet hvor jeg bor, og jeg vet at du i hvert fall ikke bor her. Å kombinere det med godt trente folk som er godt utrustet, er en spennende og viktig debatt. Det er helt åpenbart at Heimevernet her vil kunne ha en helt avgjørende bistandsoppgave og også i gitte situasjoner ha en helt sentral oppgave for å sikre nasjonale oppgaver. Jeg reiste dette fordi jeg tror det er en viktig debatt, og jeg er glad for at representanten gav meg anledning til å fortsette den. Vi bør fortsette den senere.