Frivillige organisasjoner kan være pliktige til å beregne merverdiavgift dersom de driver næringsvirksomhet med omsetning av avgiftspliktige varer og tjenester. Dette er regler som skal sikre næringsdrivende som omsetter tilsvarende varer og tjenester, like vilkår. Samtidig må vi ta vare på frivillig sektors rolle i samfunnet. Derfor har vi en rekke unntak for frivillige organisasjoner, slik at det skal være mulig for dem å skaffe penger til sine aktiviteter. For eksempel er registreringsgrensen 140 000 kr for disse mot 50 000 kr for ordinære næringsdrivende. Mye av den innsatsen som legges ned i frivillig sektor, skjer i form av dugnad, som regel for å løse arbeidsoppgaver i den aktuelle organisasjonen – male klubbhuset, vedlikehold av idrettsanlegg e.l. Noen ganger arrangeres det også dugnad for andre – utenfor organisasjonen. Hvis dette gjøres nå og da og ikke har et varig og profesjonelt preg, kan det ikke kalles næringsvirksomhet. Den form for dugnad vil heller ikke komme i veien for ordinære næringsdrivendes virksomhet. I praksis tror jeg det er forholdsvis greit å identifisere hva som er næringsvirksomhet, men det fins sikkert grensetilfeller, og da må man jo vurdere de tilfellene enkeltvis. Betales det for varer eller tjenester med annet enn vanlige betalingsmidler, f.eks. ved byttehandel, regnes dette avgiftsmessig som to salg der utgangspunktet er at det skal beregnes avgift av prisen på den leverte ytelse. Normalt vil det tilsvare omsetningsverdien av tilsvarende ytelser. Formålet er å sikre at staten ikke taper merverdiavgift ved at avgiftsgrunnlaget reduseres. Den byttehandelen som representanten Slåtten viser til, har verken departementet eller Skattedirektoratet hatt til vurdering. Jeg ber derfor om forståelse for at det er vanskelig for meg å vurdere dette spørsmålet ut fra de opplysningene som jeg har så langt. Jeg vil imidlertid be Skattedirektoratet se nærmere på denne problemstillingen, herunder om de hensyn som ligger bak reglene, tilsier en slik fortolkning.