Gjennom spørsmålet fra interpellanten og flere andre kanaler, deriblant flere bekymrede ordførere i Finnmark, har jeg blitt klar over at det særlig i løpet av årets første måneder har vært en særskilt vanskelig og bekymringsfull situasjon knyttet til ambulanseflytjenesten i Finnmark – slik interpellanten redegjorde for. Jeg vil bare forsikre om at jeg tar det på største alvor. Jeg er også orientert om at avvik er meldt til Helsetilsynet nettopp på grunn av manglende tilgjengelighet for ambulansefly i forbindelse med akuttoppdrag, og dette vil selvfølgelig bli sjekket på ordentlig måte. Jeg skjønner veldig godt at den akuttmedisinske beredskapen, ikke minst de prehospitale tjenestene, er en viktig trygghetsfaktor for befolkningen. Det må være hevet over enhver tvil at den akuttmedisinske beredskapen skal ivaretas og sikre trygghet for befolkningen i Nord-Norge, så vel som i landet for øvrig. Det ligger til grunn. Det er en kjede av ting som skal fungere, og det er veldig viktig at det er god samhandling, at det er riktig bruk av ressursene. Det vet vi, som interpellanten redegjorde for, er avgjørende ved akutt sjukdom eller ulykke der tidsfaktoren er det kritiske. Ambulanseflytjenestens oppgave er, slik det er definert i forskriften om krav til akuttmedisinske tjenester utenfor sjukehus, primært å bringe pasienter til et adekvat behandlingsnivå i helsetjenesten under overvåking og behandling. Videre er det definert at luftambulansetjenesten unntaksvis kan benyttes til tilbakeføring av pasienter der lufttransport er nødvendig ut fra en medisinsk vurdering. Ut fra de opplysninger jeg har fått fra Helse Nord, mener de, etter å ha gjennomgått virksomhetsstatistikken for Nord-Norge for de siste sju åra, at det ikke finnes belegg for påstanden om at tilgang til ambulansefly ved akuttoppdrag generelt sett er sterkt redusert. Jeg får opplyst at antallet gjennomførte akuttoppdrag har vært stabilt, og at opp mot 90 pst. av rekvirerte oppdrag er gjennomført. Men det statistikken viser veldig klart, er at andelen sekundæroppdrag, dvs. pasienter som overføres til høyere behandlingsnivå, altså fra lokalsjukehus til sentral- eller universitetsnivå, øker. Ambulansefly skal i henhold til gjeldende forskrift sørge for transport av pasienter til riktig nivå i helsetjenesten. At oppdragene øker fordi alvorlig sjuke pasienter overføres fra lokalsjukehus til et høyere behandlingsnivå, er både i tråd med og – jeg mener – en nødvendig konsekvens av den medisinsk-tekniske utviklinga og dermed organiseringa av spesialisthelsetjenesten. Den generelle utviklinga de seinere åra som jeg har beskrevet, endrer ikke på det faktum at statistikken for de første månedene i år er svært bekymringsfull, slik interpellanten peker på. Sammenliknet med samme periode i fjor er gjennomføringsgraden for oppdragene, altså i hvilken grad rekvirerte oppdrag faktisk blir gjennomført, redusert for alle hastegrader bortsett fra akuttoppdrag. Det er helt klart at den utviklinga vi så langt har sett i Finnmark og i Nord-Norge, ikke kan fortsette. Derfor har jeg tatt saken opp med Helse Nord, som som kjent har ansvaret for at ambulansetjenesten i regionen er forsvarlig utbygd og dimensjonert etter befolkningens behov. Helse Nord har i sin tilbakemelding til departementet gjort det klart at kapasiteten i ambulanseflytjenesten pr. nå er fullt utnyttet, og at det gjør tjenesten sårbar. Helse Nord har formidlet til meg at også de ser alvorlig på situasjonen, og har satt i verk tiltak for å bedre tilgjengeligheten til ambulanseflytjenesten og sikre den akuttmedisinske beredskapen for befolkningen i Finnmark. Det er gitt økte ressurser til ambulanseflytjenesten. Det viser seg at en så langt ikke har sett noen særlig effekt av de økte ressursene, men at det forventes at regulariteten skal bli bedre. Flykoordineringssentralen og AMK-sentralen i Tromsø, som koordinerer ambulanseflytjenesten, er også bedt om å se på mulighetene for å optimalisere ressursbruken ytterligere. Hensikten er å sikre at bruk av flytjenester ikke skjer på bekostning av tilgjengelighet ved behov for øyeblikkelig hjelp – det må være helt klart. Det er også utarbeidet nye rekvireringsrutiner, som blir iverksatt rett over påske. Hittil er det legen som har rekvirert ambulansefly direkte fra AMK-sentralen i Tromsø, slik representanten Ballo redegjorde for, mens andre ambulanseressurser er rekvirert via de lokale AMK-sentralene i Finnmark, enten Kirkenes eller Hammerfest. De nye rutinene innebærer at rekvirering av ambulansetjeneste, uansett type ressurs, skjer til lokal AMK-sentral, som kopler opp AMK-sentralen i Tromsø dersom det er behov for ambulansefly. Ifølge Helse Nord vil nye rutiner føre til at en kan avklare hastegrad, ressursbruk og oppgavefordeling umiddelbart, slik at det enkelte oppdrag på den måten forhåpentligvis blir mer effektivt håndtert. Helse Nord har også bedt Helse Finnmark om å gjennomgå akuttberedskapen, all bruk av ambulansetjeneste og AMK-sentralenes ressursstyring. Helse Finnmark arbeider også med å etablere en tilstedevakt hele døgnet for bilambulansetjenesten i Alta. Det vil også bli innført såkalt flåtestyringsverktøy, dvs. digital oversikt over og styring av ambulanseressursene i hele helseregionen i løpet av 2006. Samordning og bruk av riktige ressurser til riktig tid er selvfølgelig helt avgjørende i denne sammenhengen. Så vet interpellanten bedre enn meg at ambulansetjenesten har utviklet seg fra delvis å være en transporttjeneste til å bli en helsetjeneste og en viktig del av den akuttmedisinske beredskapen. Jeg tror at vi også fort kan enes om at ambulansebiler ikke kan erstatte ambulanseflytjenesten, og særlig ikke i det området av landet vi her prater om, hvor det er lang vei til sjukehus. Derfor er det slik at steder som Alta har behov for supplerende akuttberedskap i form av forsvarlig tilgang på luftambulansetjenester. Dette er en viktig premiss, slik jeg ser det, når man skal vurdere om sørge for-ansvaret ivaretas. Helse Nord har forsikret om at de skal ha økt oppmerksomhet på dette forholdet. Det skal også etableres et system for rapportering av beredskap, slik at det til enhver tid kan dokumenteres om Helse Nords sørge for-ansvar ivaretas. Helse Nord skal også gjennomgå beredskap og tilgjengelighet, aktiviteter og kostnader når det gjelder flyambulansetjenesten. I denne sammenheng skal det også vurderes tiltak for å tilpasse tilbudet til behovene i større grad enn det som er tilfellet i dag. Jeg vil legge til at Regjeringa nå følger opp Stortingets vedtak om å etablere tilstedevakt for redningshelikoptertjenesten som et viktig supplement i luftambulansetjenesten. Jeg er orientert om at Helse Nord rett over påske har invitert de viktigste aktørene i denne saken til et møte der man skal gå gjennom hvor man står, og enda viktigere: hvor man går videre. Jeg kan forsikre Stortinget om at jeg følger denne saken meget nøye, også personlig, når det gjelder både ambulanseflytjenesten og de øvrige prehospitale tjenestene for befolkningen i Nord-Norge. Folk skal være trygge på at de har et godt tjenestetilbud og en forsvarlig beredskap som sikrer rask transport til riktig behandlingsnivå når behovene oppstår.