Det burde glede representanten Reidar Sandal at bortimot 30 kommuner er på vei ut av denne listen. Vi vil sannsynligvis ha godt under 100 ved utgangen av sommeren, basert på de betydelig forbedrede driftsresultatene som nå er i kommunesektoren. Det er én av grunnene til at vi sier at kommunesektoren er på vei ut av en økonomisk vanskelig situasjon. Hva er så grunnen til at mange kommuner har kommet i en slik situasjon? Jeg har lyst til å minne om at det var ca. 70 kommuner på denne listen da den ble opprettet under arbeiderpartiregjeringen. Vi vil altså ha 20 flere – kanskje 25 flere – nå. Vi har gått igjennom situasjonen, hvor altså Arbeiderpartiet, etter at disse 70 kommunene kom på denne listen, har skreket om krise hver eneste dag. Det har jo ikke vært helt uten grunn, for det har vært en vanskelig situasjon, særlig på grunn av svikten i skatteinntekter, og svikten i skatteinntekter var i 2002 og 2003. I 2002 hadde Arbeiderpartiet 200 mill. kr mer i revidert nasjonalbudsjett til kommunesektoren enn det som var Regjeringens opplegg. Det var det året som entydig viste at flest kommuner meldte seg på denne listen. Kanskje vi burde hatt en mer edruelig debatt om dette. Kanskje vi ikke skulle brukt alle disse signalene på den måten som Arbeiderpartiet bruker dem på nå.