Framtiden kommer til å belønne de land som satser på mennesker, som satser på kunnskap, og som satser på nye ideer. Dette sa statsminister StoltenbergBle sagt av representanten Erna Solberg, ikke av statsminister Stoltenberg. i trontaledebatten 5. oktober. Dagen etter var festtalen glemt, og virkeligheten hadde brått innhentet alle oss som er opptatt av kunnskap. Et kutt på 273 mill. kr til høyskole- og universitetssektoren, innstramming i SkatteFUNN-ordningen og en altfor svak satsning på forskning var fasiten vi nå satt igjen med. I et oppgangsbudsjett med påplussinger og satsninger på svært mange områder, er det grunn til spesielt å merke seg de kuttene som gjøres. De kan vanskelig ses som noe annet enn et uttrykk for klare og bevisste nedprioriteringer fra Regjeringens side. Det er ikke tvil om at det budsjettet som vil bli vedtatt i dag, er et dårlig budsjett for høyere utdanning og forskning. Det blir derfor litt underlig når regjeringspartiene forsøker å bagatellisere det hele. Det er ikke bare vi i opposisjonen som er bekymret. Nei, det er en samlet universitets-, høgskole- og forskningssektor som har reagert sterkt på den meget svake forskningsprofilen i dette budsjettet. Da holder det ikke å vise til en moderat økning i bevilgningene til forskning, og at Soria Moria-erklæringen er offensiv på dette området. Soria Moria er jo bare et drømmeslott. Dette er ikke tiden for et hvileskjær. Med de oppgangstidene vi er inne i, må vi benytte muligheten til å satse på både skole, høyere utdanning og forskning. Når det gjelder framtidens manglende belønning for manglende satsing på kunnskap og nye ideer, tror jeg framtiden vil si at Regjeringens begrunnelse for dette kuttet var regjeringen Bondeviks store bevilgninger til sektoren. Det var på grunn av romslig og god økonomi man kuttet. Kristelig Folkepartis mål er at Norge skal være en ledende kunnskapsnasjon. Vi har forutsetningene, men det kreves mye mer enn et hvileskjær for å få det til. Vi har i vårt alternative budsjett valgt å følge Bondevik-regjeringens linje og prioritere disse områdene, både ved å rette opp Regjeringens kutt i høyere utdanning og ved å gi mer penger til forskning og stipendiatstillinger. En riktig og god familiepolitikk avhenger av en sterk og god skole. Når hjem og skole samarbeider, gir det de beste forutsetninger for elevens læremiljø. Jeg tror det er behov for å satse mer for å styrke samarbeidet mellom hjem og skole. Vi vet at det er store forskjeller mellom skolene med hensyn til hvor godt dette egentlig fungerer. Derfor har Kristelig Folkeparti i sitt budsjett foreslått å sette i gang et prøveprosjekt i hvert fylke der det på en utvalgt skole opprettes en stilling som skal styrke samarbeidet. En slik kontakt vil kunne være en pådriver for å knytte båndene tettere og gjøre samarbeidet mellom hjem og skole enda bedre. Det står folk i kø for å komme på samlivskurs. Mange sier at det å lære hvordan vi kan leve sammen på en god måte, gir gode verktøy i hverdagen. Relasjonsbygging og konfliktløsning er viktig i et familieliv. Denne enorme erfaringen og kompetansen burde vi kunne overføre til å nytte i skolen. Vi ønsker å utvide mat- og helsefaget slik at det også kan inkludere samliv. Dette kan bli et verktøy barnet kan ta med seg videre for å skape gode relasjoner og samliv. Det er viktig at barn og unge lærer om relasjonsbygging og konfliktløsing. Derfor har Kristelig Folkeparti i sitt alternative budsjett foreslått å bevilge midler til Samlivssenteret på Modum Bad slik at de kan utvikle et undervisningsopplegg for dette. En av de sakene som har bekymret meg mest etter at jeg i høst kom inn i utdanningskomiteen, er frafallsprosenten i videregående opplæring. Når én av tre ikke fullfører videregående opplæring i yrkesfag, er dette langt mer enn tørre tall. Vi må aldri glemme at disse tallene representerer enkeltmennesker og ikke minst enkeltskjebner. Det er viktig raskt å sette i gang tiltak for å bidra til at flere fullfører videregående. Et tiltak vil kunne være å sikre en enda mer kvalitativt god rådgivningstjeneste. Denne varierer dessverre fra skole til skole. Vi har derfor foreslått å innføre en videreutdanning for å kunne bli rådgiver. På den måten kan vi sikre en best mulig rådgivningstjeneste og bidra til å senke frafallsprosenten. Da Kristelig Folkeparti la fram sitt alternative budsjett, tok vi på alvor at Regjeringen ønsket konstruktive innspill fra opposisjonen. Derfor inviterte vi regjeringspartiene opp til dans. Og noen få, men viktige trinn har det da også blitt. Vi utfordret konkret flertallet på en frivillighetspakke. Vi var oppriktig overrasket over en del forslag i budsjettet som hadde en klart negativ frivillighetsprofil. At man i oppgangstider f.eks. kutter på folkehøyskoler, var overraskende fra en rød-grønn regjering. Folkehøyskolene er en viktig del av vårt utdanningssystem. Skolene er med på å utvide horisonten, de skaper nysgjerrighet på nye områder, og de lærer studentene mye om menneskelige relasjoner. Folkehøyskoler, private lærerhøyskoler, Skal–skal ikke og private kirkebygg er blant det som løftes etter samtalene mellom Kristelig Folkeparti og regjeringspartiene. Det gleder vi oss over – ikke på egne vegne, men på vegne av alle dem som dermed kan få et bedre tilbud, enten det er i form av god lærerutdanning, at folkehøyskoler slipper å legge ned driften eller at trossamfunn utenfor Den norske kirke får en enda bedre mulighet til å bygge sine forsamlingshus. Da jeg ringte en av lederne for det nybygde bedehuset på Byremo, kom det et forsiktig jippi, som bare en sørlending kan si det: stille, men intenst. Men det var ikke alle områder vi fikk rettet opp. Det var ikke på alle områder Regjeringen ville danse. For de private høyskolenes del rammer budsjettet særlig Mediehøgskolen Gimlekollen i Kristiansand. Her utdannes om lag 25 pst. av journaliststudentene. Kuttet de fikk i 2006, fjernet den økningen som kom som en følge av faktiske studenttall institusjonen hadde. Dette er såpass alvorlig at framtidig drift nå er truet. Også andre private høyskoler går nå en vanskelig situasjon i møte. De skolene som ble overført fra friskolekapitlet til høyskolekapitlet i 2005, kommer dårligere ut. Disse skolene vil neste år faktisk få mindre i statsstøtte enn om skolene hadde fortsatt som bibelskoler. Det kan umulig ha vært hensikten. Skolene bør ikke straffes fordi de velger en større og tyngre faglig profil på sine studiesteder. Vi ber om en ny gjennomgang av dette området. Kristelig Folkeparti er veldig glad for at Regjeringen fortsetter satsingen på trosopplæring med den betydelige opptrappingen som skjer også i dette budsjettet. Trosopplæringen er en viktig forutsetning for å opprettholde den brede og engasjerte folkekirken, og er sterkt prioritert fra Kirkens side. Samtidig er vi veldig bekymret for de signalene som nå kommer fra Regjeringen om Opplysningsvesenets fond. Gjennom ulike endringer er Regjeringen i ferd med å svekke fondets bæreevne i forhold til de pålagte oppgavene. Kristelig Folkeparti mener realavkastningen i Opplysningsvesenets fond skal forvaltes av fondet selv, og vi vil advare mot å bruke Kirkens egne midler for å rette opp i manglende offentlig prioritering av kirkebygg. En slik bruk av midlene vil redusere fondets kapital og dermed også gå ut over arbeidet blant barn og unge. Vi vil derfor be Regjeringen om nå å skynde seg langsomt og besinne seg. Denne debatten hører hjemme i en større sammenheng enn i en budsjettproposisjon. Jeg vil henstille til Regjeringen ikke å foreta endringer nå før vi skal ha en helhetlig prinsippdiskusjon om fondet i forbindelse med den kommende behandlingen av forholdet mellom stat og kirke. Jeg er utrolig skuffet over at vi til nå ikke har fått en løsning og er med på å ta ansvar for de norske barna på skolen i Mopti i Mali. Mener flertallet i denne salen at barna skal sendes tvers over kontinentet til Etiopia, eller mener flertallet at disse barna skal sendes hjem til Norge? Eller kan ingen med barn reise ut i bistand eller i misjon? Disse spørsmålene er til nå ubesvart fra de rød-grønne. Jeg lover at Kristelig Folkeparti ikke gir seg før dette er i orden. Når Kristelig Folkeparti er med på å løse saker som er viktige for dem det gjelder – og det har vi gjort i dette budsjettet – er ikke det som en del av et framtidig maktspill, men for å oppfylle det mandatet vi har fått fra våre velgere. Vi ønsker å være med og skape et samfunn som er litt bedre å leve i for noen flere. Med det tar jeg opp forslag nr. 38, fra Kristelig Folkeparti og Venstre.