Fyrst ein visitt i all vennskapelegheit til Kristeleg Folkeparti: Dei har i dag brukt meg og mi meining om skulen i Mali frå i sommar som argument for forslaget sitt. Det er rett at eg meinte at departementet, i lys av unntaksføresegna i lova og det Stortinget uttalte i vår om Kenya og Etiopia, kunne ha funne ei løysing for Mali. Eg har likevel vore nøye med å understreka at Senterpartiet tek departementet si avgjerd til etterretning og vil arbeida for ei permanent lov som sikrar ein skule etter norsk lov for barn av misjons- og bistandsarbeidarar. Eg viser til statsråden si presisering i dag nettopp når det gjeld Mali. Eg er elles overraska over Kristeleg Folkeparti si framstilling av at alternativet for desse elevane er Noreg eller Etiopia. Det Norske Misjonsselskap prøver vitterleg å driva skulen i inneverande år. Så har Kristeleg Folkeparti òg i dag kritisert Regjeringa for manglande oppfølging av frivillig sektor. Verken 58 millionar kr til studieforbunda, meir midlar til Frifond eller fleire frivilligsentralar synest å falla inn under Kristeleg Folkeparti sin definisjon av frivilligheit. Det gjer derimot tilskottet til frikyrkjebygg. I Senterpartiet vart vi overraska då det tilskottet vart fjerna i budsjettet for 2006. Fleire av oss kjende til lokale foreiningar og kyrkjelydar som hadde bygg under oppføring med statstilskott som ein del av finansieringa. Vi bestemte oss for å gjera det vi kunne for å snu det vedtaket, og er svært fornøgde med at tilskottet på 9,4 mill. kr for inneverande år blir kvittert ut i nysalderinga. Etter samspel med Kristeleg Folkeparti blir tilskottet vidareført for 2007 og er eitt av fleire element som gjer at me kan seia at eit godt frivilligbudsjett er vorte betre. Innan grunnskule og vidaregåande skule er det to viktige og avgjerande forskjellar på dagens regjering og den førre regjeringa: For det fyrste er det friskulelova. I Senterpartiet ser vi fram til at Regjeringa får på plass ei privatskulelov i pakt med Bondevik I, med rom for skular baserte på livssyn og alternativ pedagogikk. For det andre er det kommuneøkonomien: Den raud-grøne regjeringa sørgjer for heilt andre moglegheiter til ein skule tilpassa det enkelte lokalsamfunn og den enkelte elev. 13 milliardar kr meir i frie inntekter over to år skal riktignok brukast til fleire oppgåver, men vi får likevel gladmeldingar frå heile landet. Alle sorger er ikkje sløkte. Kommunane har framleis store utfordringar, men det er ei heilt anna og større satsing på fellesskap, på framtida, på våre barn og unge.