Jeg takker statsråden for svaret, og er glad for at han vil ha en positiv innstilling til den søknaden som ligger fra Griegåret 2007. Jeg håper jo at han i det videre arbeidet også kanskje direkte overfor dem det angår, kunne antyde litt mer hva det dreier seg om, for tiden går, og 2007 er altså ikke så lenge til. Skal man planlegge disse tingene, er det kanskje greit i hvert fall å ha en idé om hva man skal holde seg til. Jeg synes statsråden trakk opp et interessant perspektiv i forhold til alle de markeringer vi står overfor. Det er i sannhet en lang rekke, så vi får nok ting å beskjeftige oss med i årene som kommer. Men la meg si at i den grad jubileumsmarkeringer eller dødsmarkeringer er av verdi, er de det fordi vi greier å fornye inntrykket av den kunst som disse personene har stått for. Det er av verdi hvis vi kan skape nye grep, slik at vi kan sørge for at den oppvoksende slekt fornyer sitt forhold til den kulturarv disse representerer, og til det genuine samtidsuttrykk som kunstnere av det formatet vi nå snakker om, representerer. Derfor er det viktig at vi har det i fokus. Det er klart at det vil dreie seg om forskjellige beløp og forskjellige størrelsesordener. Når det gjelder personer som Munch, Ibsen og Edvard Grieg, snakker vi om kunstnere som forholder seg til et stort internasjonalt publikum, som naturlig inviterer til å bruke de kanalene vi har ute, og som naturlig inviterer både til å ta aktører til vårt land og å bringe våre aktører ut i verden. Det er klart at kostnadene må ses i sammenheng med det. Jeg er også enig i statsrådens prinsipielle utgangspunkt når det gjelder et armlengdes avstand-prinsipp også i denne sammenheng, altså at departementet som sådant ikke akkurat skal styre hvordan dette skal gjøres, men at man har forskjellige typer organisasjonsformer som tar tak i dette, altså initiativtakere. Der ligger det viktige incitamenter og viktige grep som ikke bare styrker økonomien, men som ikke minst også styrker det faglige elementet og interessen for det. Men det er viktig at departementet er offensivt i forhold til det å vise interesse, i forhold til det å snakke om det, i forhold til det å interessere seg for hvordan forskjellige statsinstitusjoner eller statlig finansierte institusjoner faktisk ønsker å delta. Altså: Det at man er interessert, det at man faktisk bidrar, det at Utenriksdepartementet signaliserer deltakelse betyr også noe i forhold til det å få til et løft, slik vi nå ser det med Ibsen-markeringen.