Her var det mye man kunne kommentere. Jeg må ærlig innrømme at det er mye uvitenhet i denne sal om disse spørsmålene. Jeg beklager å måtte si det. Først til statsråden som snakker om landminer og klasebomber. Det er altså ikke det vi diskuterer i dag, vi diskuterer atomvåpen. Landminer og klasebomber er bl.a. forbudt gjennom Ottawa-konvensjonen og andre konvensjoner, slik at det er internasjonalt anerkjent at man skal bekjempe landminer og klasebomber. Det er altså ikke noen diskusjon rundt det, vi diskuterer atomvåpen. Til representanten Holmås: Innenfor ikkespredningsavtalen er det akseptert at de atomvåpenmaktene som har atomvåpen i dag, har det, men vi skal hindre at det skal spres videre til Irak, Iran, Nord-Korea osv. Det gjelder altså ikke Kina, det gjelder ikke Israel, det gjelder ikke USA, det gjelder ikke Storbritannia, det gjelder ikke Frankrike, osv. Dette er hva ikkespredningsavtalen om atomvåpenteknologi går ut på. Nå sier vi at vi ikke skal bidra til å opprettholde atomvåpenteknologien i de landene som de internasjonale avtalene sikrer. Så til representanten Syversen, som mente at alle var klar over dette da vi vedtok disse etiske retningslinjene. Ja, vi var klar over hva teksten i de etiske retningslinjene sa, men vi visste faktisk ikke tolkningen av dem. Konsekvensen av tolkningen har blitt at 16 av ledende forsvarsbedrifter og faktisk også sivile luftfartsbedrifter nå er ekskludert. Det er konsekvensen av det. Det vet vi i dag. Dette er altså bedrifter som er sine lands stoltheter. Lockheed Martin, med mange hundre tusen ansatte i USA, er USAs ledende teknologibedrift. Det samme er tilfellet for Thales i Frankrike, og det samme er tilfellet med British Aerospace i Storbritannia. Vi sier nå at disse driver med uetisk produksjon. Det er ikke slik at de sitter i styrerommene og bestemmer at i dag tror jeg vi skal satse på atomvåpen. Det er jo ikke slik at det sitter noen menn inne i et mørkt styrerom og sier: Ja, vi satser på atomvåpen nå, for der er det mye penger å tjene. De er pålagt av landenes myndigheter å produsere atomvåpen og komponenter til atomvåpen. De kan altså ikke si nei. Selv om de hadde ønsket å gå ut av det, kan de ikke gå ut av det. Derfor sier jeg og Fremskrittspartiet også at beslutninger som fattes av landenes myndigheter, er uetiske. Selvfølgelig gjør man dette når bedriftene ikke har mulighet til å si nei til å produsere. Dette til representanten Syversen. Og så er det interessant at den franske bedriften Thales er ekskludert – Thales, som også har en bedrift i Norge, på Økern i Oslo, med 200 ansatte. De produserer høyteknologi, bidrar til norsk næringsliv og bidrar til skatteinntekter til den norske stat. Samtidig som vi ønsker dem velkommen og kjøper en masse våpen fra dem, sier vi likevel at bedriften produserer uetisk. Det synes jeg er uetisk.