Vi diskuterer pengespill, og i den forbindelse vil jeg starte med å berømme tidligere kulturminister Valgerd Svarstad Haugland for hennes jobb i denne saken. Hennes håndverk gjorde at vi fra Høyre til SV kunne forenes i å bekjempe pengespill. Det var helt nødvendig, fordi vi har internasjonalt sterke aktører. Vi har store pengeinteresser, også nasjonalt, som gjør at dette har vært en ganske tøff kamp. Grunnen til at vi er der vi er i dag, at vi har klart å snu opinionen, er at vi har stått samlet. Den gangen Valgerd Svarstad Haugland fremmet sitt forslag, ville SV gå mye lenger. Hele tiden etterpå har vi forholdt oss lojalt til det vedtaket som ble gjort, ikke fordi det gikk langt nok, men fordi vi så at det var nødvendig. Så sier Kristelig Folkeparti i dag at de i fjor oppdaget at problemet nå var blitt så stort at det måtte gjøres noe. Da vi gjorde vedtaket i 2003, lå antall spilleavhengige på to tredjedeler av nivået i dag. Det er over 20 000 spilleavhengige. Hva er den egentlige grunnen til at Kristelig Folkeparti nå har skiftet mening?