Norge er fortsatt blant verdens største skipsfartsnasjoner. Antall skip i den norske flåten et det største på fire år, ca. 1 700 skip. Vi kontrollerer verdens nest største offshoreflåte, og hittil i år er det bestilt skip for rundt 24 milliarder kr ved norske verft. Verftene har dermed ordrer liggende for over 40 milliarder kr. Norske verft holder posisjonen som den klart største leverandør av skip til norske rederier. Det går bra med norsk skipsfart! Norge skal fortsatt ha en ledende rolle innenfor kvalitetsskipsfart internasjonalt, og skal være et attraktivt sted å eie og drive skipsfart. Skipsfart og rederier utgjør en viktig del av den maritime klyngen i Norge. Vi har en unik maritim klynge i dette landet, og den er bredt sammensatt. Den er internasjonalt orientert, og den knytter seg opp mot andre klynger som sjømatsektoren og olje- og gassektoren. Dette er en klar styrke. Det er derfor viktig for hele det maritime miljøet at vi har konkurransedyktige rederier i Norge. I slutten av oktober hadde jeg gleden av å delta på åpningen av Norwegian Centre of Expertise Maritime på Møre. Da fikk jeg et godt innblikk i det gode arbeidet som gjøres i den regionen. Denne klyngen er et veldig godt eksempel på at samarbeid og konkurranse gir fortrinn i internasjonal konkurranse. Regjeringen har i Soria Moria-erklæringen pekt ut maritim sektor som én av fem sektorer vi vil satse spesielt på. Vi har alt gjort flere grep i den maritime næringspolitikken. Jeg ønsker spesielt å framheve de viktigste tiltakene. Kompetente sjøfolk er viktig for det maritime Norge. Jeg mener vi må ha norske sjøfolk for å beholde og videreutvikle kompetansen i de maritime næringene i Norge. Norske sjøfolk er viktig for å opprettholde Norge som en ledende maritim nasjon. Siden i fjor høst har vi økt tiltakene for å trygge arbeidsplasser for norske sjøfolk. Vi måtte snu forslaget fra regjeringen Bondevik, som ville svekke rammevilkårene for norske sjøfolk. Vi videreførte refusjonsordningen og nettolønnsordningen for sjøfolk. Utenriksfergene ble dermed sikret mer likeverdige konkurransevilkår. Vi utvidet ordningen fra 1. juli i år. Flere sjøfolk på skip i NOR ble dermed tatt inn i nettolønnsordningen. Også kystflåten ble dermed sikret mer likeverdige konkurransevilkår med sentrale land i EU. Dette er helt i tråd med Soria Moria-erklæringen. Vi bevilget 165 mill. kr mer til ordningen i år enn i fjor. I tillegg fremmet Regjeringen i statsbudsjettet for 2007 at sikkerhetsbemanningen om bord på Hurtigrutens skip skal tas inn under nettolønnsordningen. Det betyr at vi vil trygge arbeidsplasser og sikre mer konkurransedyktige rammevilkår for Hurtigruten. Neste år foreslår vi på Nærings- og handelsdepartementets budsjett å bevilge over 1,3 milliarder kr til tiltak for å sikre sysselsettingen av 9 700 sjøfolk. Tiltaket gir også norske rederier mer konkurransedyktige rammevilkår. Vi har også gjeninnført skattefritaket for det særskilte hyretillegget for sjøfolk. Lettelsene vil komme 16 000 sjøfolk til gode. Vi tar konkurransesituasjonen for norske sjøfolk og norsk skipsfart på alvor. Vi vil sikre verdiskapende arbeidsplasser i maritime næringer i Norge. Vi gjør det fordi vi ønsker å gi sjøfolk stabile rammevilkår. Og vi gjør det for å bidra til stabilitet for norsk skipsfart og vekst i de maritime næringene. Planer om utflytting og utflagging av f.eks. fergeflåten til «Color Line» ble skrinlagt med denne regjeringens skipsfartspolitikk. Det er gledelig, og det viser at vår politikk virker. Regjeringen la i juni fram to lovforslag som vil bedre sikkerheten til sjøs og styrke sjøfolks rettigheter. Samlet er disse to lovforslagene en av de største lovreformer på mange år innenfor den maritime sektor. Den nye skipssikkerhetsloven innebærer en etterlengtet fornying av et hundre år gammelt lovverk. Den innfører et generelt krav til kvalitetssikringssystem på alle skip. Et sentralt punkt i lovforslaget er at det vil bli et større ansvar på rederier enn det er i det eksisterende lovverket. Forslagene til endringer i sjømannsloven innebærer forbud mot direkte og indirekte diskriminering av sjøfolk på grunn av politisk syn, medlemskap i arbeidstakerorganisasjoner, seksuell orientering, funksjonshemning og alder. Vi gir sjøfolk samme vern som arbeidstakere på land har. Det betyr at vi styrker sjøfolks rettigheter. Vi har fremdeles store utfordringer med hensyn til å gi skipsfarten gode vilkår. En slik utfordring er rederibeskatningen. Skatt er en viktig sak for næringen. Den forrige regjeringen satte ned et utvalg som skulle se nærmere på rederibeskatningen. Rederiskatteutvalget ble ferdig med sitt arbeid i mars i år, og innstillingen fra utvalget har vært på høring. Regjeringen har Rederiskatteutvalgets rapport og høringsuttalelsene til vurdering. Vi er fullstendig klar over næringens behov for en avklaring i dette spørsmålet. Regjeringen arbeider aktivt på den internasjonale arena for å sikre høye sikkerhetsstandarder til sjøs. Her er arbeidet i FNs sjøfartsorganisasjon, IMO, sentralt. En global næring som skipsfart trenger globale løsninger. Derfor vil vi ha mest mulig regelverk gjennom IMO. Vi vil unngå at det utvikles konkurrerende regionale løsninger. Det vil ikke være til beste for miljøet eller for sjøsikkerheten. Den maritime grønnboken, som ble lagt fram i juni, skisserer en helhetlig marin og maritim politikk for EU. Det er lagt vekt på behovet for en helhetlig tilnærming for å sikre en bærekraftig bruk av arealer og utnyttelse av ressurser. Regjeringen samarbeider aktivt med EU om en framtidig maritim politikk. Norge har, som eneste tredjeland, blitt invitert til å delta med en nasjonal ekspert i sekretariatet som har ansvaret for grønnboken. «Maritime Industries Forum» er et kontaktforum for maritime næringer i EU. De arrangerte i forrige måned en internasjonal konferanse i Norge om grønnboken. Det er første gang en slik konferanse legges til et ikke-EU-medlemsland. Kommisjonen har sendt grønnboken ut på høring. Regjeringen legger opp til å sende et høringssvar til Kommisjonen i god tid før fristens utløp – for å oppnå tidlig innflytelse i den videre prosessen. Med vår erfaring og kunnskap på det maritime området ønsker vi å være en viktig bidragsyter til EUs maritime politikk. Økt fokusering på dette området i EU vil dessuten gi muligheter for å videreutvikle norsk kompetanse og verdiskaping innenfor de maritime næringer. Målet for arbeidet i EU med den maritime grønnboken er parallelt med ambisjonene regjeringspartiene har formulert i Soria Moria-erklæringen. Det legges her opp til utvikling av nasjonale strategier på områder der Norge har kompetanse eller særlige fortrinn. Maritim sektor er et slikt område. Der har vi et bredt sammensatt og internasjonalt orientert næringsliv. Vi har startet arbeidet med den mer langsiktige nasjonale maritime strategien. Strategien skal styrke og videreutvikle de maritime næringene. Tiltak rettet mot maritim forskning og innovasjon vil være en viktig del av strategien. Dette er grunnlaget for at Norge skal være en ledende maritim nasjon i framtiden. Regjeringen ønsker å bidra til økt forskning og innovasjon innenfor de maritime næringer. Forskning og innovasjon er grunnlaget for å få til nødvendige omstillinger. Vi vil sikre nasjonalt viktige næringer, og vi vil samtidig legge til rette for nytt næringsliv og nye arbeidsplasser. Derfor økte vi bevilgningene til maritim forskning og utvikling, med 60 mill. kr, i inneværende år. Vårt viktigste bidrag har vært å legge til rette for den forsknings- og innovasjonsaktiviteten som MARUT, Maritim Utvikling, søker å sette i gang. MARUT er et samarbeid mellom myndighetene og de maritime næringene for å øke maritim forskning og innovasjon. Målet er å styrke konkurranseevnen og verdiskapingen i de maritime næringer. Vi kan ikke være en maritim nasjon uten å drive med skipsfart! For å sikre verdiskaping og sysselsetting i de maritime næringer har Regjeringen gitt norsk skipsfartspolitikk en ny kurs gjennom gode og stabile rammevilkår. Sjøfolk innenfor nettolønnsordningen gis rammevilkår som er likeverdige med de gunstigste ordningene i sentrale EU- og EØS-land. Jeg vet godt at generelle og forutsigbare rammevilkår er avgjørende for å hevde seg i den internasjonale konkurransen om å beholde og tiltrekke seg næringsaktivitet. Også satsingen på maritim forskning og utvikling vil for ettertiden vise at vi fører en framtidsrettet maritim politikk. Det som er sikkert, er at vi etter regjeringsskiftet har fått en mer forutsigbar og mer offensiv maritim politikk. Regjeringsskiftet har i seg selv vært et viktig bidrag til den maritime næringens utvikling framover.