Representanten Sanner må nok finne seg i at skatt er finansministerens ansvarsområde, selv om kunnskapsministeren har et gedigent felt å dekke. Etter skatteloven er selskaper og innretninger som ikke har erverv til formål, fritatt for formues- og inntektsskatt. Spørsmålet om institusjonen har erverv til formål eller ikke, beror på en konkret vurdering i det enkelte tilfellet. Viktige momenter ved denne helhetsvurderingen er formålet som er fastsatt i vedtektene, institusjonens oppbygging og den virksomhet som institusjonen driver. Hvis en institusjon som ikke har erverv til formål, driver økonomisk virksomhet, vil den likevel være skattepliktig for inntekt og formue fra denne virksomheten utover visse beløpsgrenser. Det er jo dette som er problemstillingen. En innretning som først klassifiseres skattemessig i en bestemt kategori, kan utvikle seg over tid, slik at klassifiseringen må vurderes på ny. Dels kan formålet eller faktisk drift endre seg, og dels kan inntektsmønster og økonomiske resultat endre seg. Det kan også være at innsamlede opplysninger fra senere års drift gir et bedre bilde av de faktiske forholdene enn det som forelå ved den forrige klassifiseringen. Institusjonen må finne seg i omklassifisering fra skattefritak til skatteplikt dersom dette betyr en riktigere klassifisering etter skatteloven. Spørsmålet om en institusjon er skattepliktig eller ikke etter disse reglene, hører under de lokale ligningsmyndighetene. Finansdepartementet tar ikke stilling til skatteplikten i enkeltsaker i ligningsforvaltningen. Når det gjelder den skattemessige behandlingen av forskningsinstituttene generelt, kan jeg opplyse at det er satt i gang et arbeid på embetsnivå der representanter fra Kunnskapsdepartementet, Nærings- og handelsdepartementet og Finansdepartementet skal se om gjeldende skatteregler er tilfredsstillende. Videre oppfølging på dette området vil avhenge av denne gjennomgangen.