Som innleggene hittil har vist, og som innstillingen også viser, er det bred enighet om de høye mål som meldingen legger opp til for norsk forskning, og likeledes om de strukturelle områdene som internasjonalisering, grunnforskning og forskningsbasert nyskaping og innovasjon, de tematiske områdene energi og miljø, hav, mat og helse, og IKT, material- og nanoteknologi samt bioteknologi. For å videreutvikle velferdssamfunnet er forskning en avgjørende innsatsfaktor. Økt verdiskaping innenfor områder der vi er gode, der vi har fortrinn, og der vi er ledende, er avhengig av en forsterket forskningsinnsats sammen med andre virkemidler. Jeg vil i løpet av disse minuttene peke på noen områder Senterpartiet mener det er nødvendig å ha oppmerksomheten rettet mot når meldingen skal følges opp. Det første gjelder kravet til økt konkurranse om forskningsmidlene. Meldingen legger vekt på kvalitet og relevans som de viktigste kriterier for framtidige forskningsprioriteringer. For å sikre kvaliteten legges det i meldingen opp til økt konkurranse om forskningsmidlene. Senterpartiet stiller spørsmål ved om en tradisjonell konkurranse med en omfattende søknadsprosedyre alltid er en effektiv måte å sikre kvalitet og relevans på. En annen sak er dette med anbud, som for så vidt ikke ligger innunder denne statsrådens ansvarsområde, men det gjelder jo også anbudsregler i forhold til offentlige forskningsoppdrag. Hvis et oppdrag er på 200 000 kr eller mer, må det ut på anbud. Jeg har forstått noen signaler slik at disse anbudsreglene muligens blir hevet, og det vil også kunne tjene forskningen og forskningsmiljøene som arbeider overfor offentlig sektor. Instituttsektoren er det andre området jeg vil rette oppmerksomheten mot. Instituttene er avhengige av tilstrekkelige midler for langsiktig kompetansebygging. Senterpartiet mener derfor det er avgjørende at instituttene har en grunnbevilgning som understøtter en slik langsiktighet. I dag har instituttene i gjennomsnitt en grunnfinansieringsandel på om lag 18 pst. Vi mener at den bør økes til om lag en tredjedel, og vi fremmer et forslag der vi ber Regjeringen komme tilbake med et finansieringsopplegg som sikrer denne langsiktigheten ved norske forskningsinstitutter. Så til målsettingen om at forskningsinnsatsen økes til 3 pst. av BNP innen 2010, og at næringslivets forskningsinnsats skal utgjøre 2 pst. av denne. Senterpartiet vil understreke at den største utfordringen er den planlagte veksten i næringslivets FoU. Senterpartiet mener derfor det er helt nødvendig med større offentlig innsats rettet mot å utløse større næringslivsinnsats for FoU. Vi trenger et sett av virkemidler. Noen har lettvint sagt at det er lett å lage målsettinger på vegne av andre, men næringslivet sjøl ser forhåpentligvis nødvendigheten av å styrke FoU-innsatsen. Da er det Stortingets oppgave å skape gode nok rammevilkår for denne økte FoU-innsatsen. Den forrige forskningsmeldingen var også ambisiøs, men målene er jo ikke nådd. Den lave opptrappingen av f.eks. antall stipendiater er ett eksempel. Det er de årlige budsjetter som bestemmer om målene i denne meldingen skal nås. Da er det nødvendig å ha oversikt over utviklingen. Senterpartiet er derfor med på et forslag – som med subsidiær støtte fra SV får flertall – der Stortinget ber Regjeringen i statsbudsjettet for 2006 fremme forslag om en opptrappingsplan for den offentlige forskningsinnsatsen fram mot 2010, og at det må foretas evalueringer av den samlede forskningsinnsatsen i de årlige budsjetter.