Etter dette innlegget kan en virkelig undre seg over hvordan Fremskrittspartiet kan gå gjennom denne debatten uten å gjøre noe med gravferdsstøtten, når de samtidig skaffer seg så solid rom for det gjennom kutt f.eks. på opp mot 1 milliard kr når det gjelder arbeidsmarkedstiltak. Det måtte da være mulig å komme til Stortinget med et forslag som representerte noe annet enn å be Regjeringen om å ta ansvaret for en utredning av noe. Men det er nå så! Det jeg hadde lyst til å kommentere, var et utsagn som vel representanten Engeset startet med, hvor han fikk støtte fra Fremskrittspartiet, om at Regjeringen representerte en form for – hva var det han kalte det – misunnelsesprinsipp. Vi har en regjering som ønsker å satse på velferdsstaten, og som ser at det koster, og som derfor også erkjenner at vi må gjøre noe med skattenivået i dette samfunnet. Jeg registrerer også at debatten viser at Regjeringen tydeligvis har et bredere flertall i Stortinget for å gjøre noe med skattenivået og satse mer på velferdspolitikken enn det parlamentariske grunnlaget som står bak Regjeringen, tilsier. Her skiller faktisk opposisjonspartiene lag når det går på vilje til å satse på velferdsløsninger. Så har jeg også lyst til å kommentere dette som går på fattigdomspakkene. Representanten Engeset sier at Høyre har en mye bedre fattigdomspakke, og den er spesielt innrettet mot å få folk i arbeid. Ja, mon det! For det første skal jeg prøve å sette meg mer inn i Høyres fattigdomspakke og finne ut hvor disse tiltakene som er så mye bedre, er hen. Dem har ikke jeg klart å se så langt. Men jeg har i hvert fall registrert at Høyre kutter dramatisk i arbeidsmarkedstiltak, og når man ser på Regjeringens handlingsplan mot fattigdom, ligger det faktisk 144 mill. der som skal gå til styrking av landsomfattende arbeidsmarkedssatsing for å motvirke fattigdom. Disse finner vi igjen i post 70 under kap. 634 i Regjeringens budsjett. Fremskrittspartiet kutter 550 mill. kr, er det vel, Høyre kutter 206 mill. kr. Det blir ikke mye igjen til fattigdomstiltak som kan bidra til at denne kategorien mennesker kommer i arbeid, når man kutter nettopp der hvor bevilgningene til dette er satt. Det er vanskelig å se at det er realiteter bak det man sier om at en fattigdomssatsing må være å satse på arbeidslinjen. Det er jo det Regjeringen gjør. Og det er jo der de andre kutter. Unntaket her er faktisk Kristelig Folkeparti, det er det eneste partiet som kommer ut i pluss på arbeidsmarkedstiltak når man ser post 70 og 71 i sum. De andre kutter!