Tilstrekkelig tilgang til energi er veldig viktig, både for folk flest i hverdagen, ikke minst for verdiskaping i samfunnet og for arbeidsplasser. Når vi nå også vet at mange former for energiproduksjon medfører miljøproblemer, er det klart at vi har store utfordringer foran oss. Vi vet også at tiden for de store vannkraftutbyggingene er over. Da må vi se oss rundt etter hva vi kan fylle dette tomrommet med for videre verdiskaping. Jeg tror det er riktig slik som Regjeringen skisserer, at vi må gjennomgå energiloven fra 1992 på nytt. Det har gått noen år, og vi ser at den situasjonen vi nå er oppe i, som vi har merket over tid, kan ikke markedskreftene alene løse. Vi som styrende myndigheter må ha et ord med i laget og en hånd på rattet, slik at vi kan få det til å fungere på en skikkelig og god måte. Jeg er også, som andre, glad for og synes det er bra at Børge Brende har satt dette på kartet, og at vi nå debatterer det. Jeg tror vi kommer til å ha en debatt om dette i de neste fire årene. Men jeg må si at når Høyre i dagens debatt bl.a. bruker ord som – sitat fra innlegget til Børge Brende: – «Det er mulig hvis det er politisk vilje», og representanten Ivar Kristiansen sier «flere skritt tilbake» og etterlyser verktøy i verktøykassen, blir jeg en del forundret. Regjeringen har vært på plass i ca. fem uker. Regjeringserklæringen fra Soria Moria er på plass. Så har disse to som jeg refererte, hatt regjeringsmakt i fire år – i fire år! I løpet av disse fire årene tok opposisjonen opp disse spørsmålene gang på gang, men nå plutselig sier man at det er akutt. Man etterlyser altså verktøy i verktøykassa, men jeg er forundret over at man ikke ser helheten, både på den miljømessige siden, på forbrukssiden og i forhold til arbeidsplasser og industriutvikling. Jeg tror prosjekter innenfor energi og miljø er det absolutt viktigste for den sittende regjeringen i de neste fire årene. Det at vi nå får på plass hva som skal skje med gasskraftverkene, hvordan skal de produsere i framtiden, og hvilke forpliktelser vi legger inn, er jo nettopp handling. Det er verktøy, og det viser vei framover. Hvor var regjeringen da de snakket om innenlands bruk av naturkraft? I Soria Moria-erklæringen og i regjeringserklæringen står det helt klart at her skal myndighetene ha et ord med i laget. Vi skal eventuelt opprette et selskap sammen med private for å øke innenlands bruk av gass. Fremskrittspartiet er med på det. En stor bredde i norsk politikk er med på slike ting. Vi har sagt LNG-anlegg osv. Her peker vi ut en retning som er viktig for energinasjonen Norge i framtiden. Dette er verktøy. Jeg har også bitt meg merke i hva den forrige energiministeren sa om rensing av CO2-gasskraftverk og bygging av gasskraftverk, og ikke minst om verdikjeden. Ja, hva var svaret fra Høyre den gangen? Hvis det er så lønnsomt, så bare la private gå i gang! Det synes jeg er en grov forenkling og en tilbakelening fra myndighetenes side, som ikke går an. Her skaper vi verdier. Vi ser på verdikjeden, samtidig som vi vil ta vare på klimapolitikken og framtiden for våre kommende generasjoner. Da var svaret: Vi lener oss tilbake, og vi gjør ikke noe med det! Jeg mener at her har vi nå muligheten til å gjøre noe. Regjeringen har punktvis satt ned hvilke verktøy vi har, og hvilken vei vi skal gå. Jeg er også glad for at det i allmennheten er stor oppslutning om disse retningene.