Pensjonsordningen for apoteketaten er en fondsbasert tjenestepensjonsordning som blir administrert av Statens Pensjonskasse. Pensjonsordningen ledes av et styre der tariffpartene i apoteksektoren er representert. Apoteksektoren har de senere årene gjennomgått store endringer. I apotekloven ble det åpnet for større konkurranse mellom apotekene. Den nye apotekloven, som trådte i kraft 1. mars 2001, åpnet for at også andre enn apotekere kan eie og drive apotek. Som følge av endringene i apoteksektoren er det behov for å gjøre tilpasninger i lov om pensjonsordning for apoteketaten og lov om avtalefestet pensjon for arbeidstakere med rett til medlemskap i Pensjonsordning for apoteketaten. Det blir foreslått at lovteksten tilpasses endringer som har skjedd for apotekere som følge av ny eierstruktur i apoteksektoren, og endringer som følge av at arbeidstakerne er organisert under ulike tariffområder. Komiteen har også, i samarbeid med departementet, gjort visse språklige endringer i lovteksten utover departementets forslag i proposisjonen. Det gjøres gjennom behandlingen nå endring i regler om fastsettelse av premie. Pensjonspremien er i dag lik for alle og fastsettes av Kongen. Det foreslås at departementet kan fastsette forskjellig premie for ulike virksomheter. De aktuelle tariffområdene har ulike lønnsnivå, og noen virksomheter har mindre bruk for f.eks. uførepensjon enn andre. Det er naturlig at dette påvirker pensjonspremien til pensjonsordningen. Premien skal ikke være ulik på grunn av alder eller kjønn. Gjennom loven gjøres det klart at betalt pensjonspremie er et vilkår for at tjenestetiden til en ansatt skal kunne regnes som pensjonsgivende tjenestetid. Felles regulering av pensjonene knyttes ikke kun til lønn, men også, som alternativ, til den prosentvise endringen i grunnbeløpet i folketrygden. Høyeste pensjonsgrunnlag settes til ti ganger grunnbeløpet i folketrygden. I dag er høyeste pensjonsgrunnlag 120 pst. av høyeste faste tariffbestemte lønn for provisorer. Aldersgrense for pensjon heves fra 68 år til 70 år. Apotekere og provisorer er i dag de eneste som har 70 års aldersgrense, mens andre medlemmer i ordningen har 68 års aldersgrense. Det foreslås til slutt å oppheve regelen om å sette ned pensjonen i forhold til pensjon fra en privat kollektiv pensjonsordning. Regelen er ikke i bruk i dag. Forslagene i proposisjonen er i stor grad basert på tilråding fra styret for ordningen. Komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti støtter arbeidsgiversiden i at loven bør oppheves. De skal selv få argumentere for sitt syn. Jeg vil fra flertallets side vise til at i proposisjonen står det at departementet ønsker å vurdere om apotekene på fritt grunnlag skal kunne velge pensjonsordning, og at spørsmålet tas opp som en del av pensjonsreformen. Det er forhold som taler for en oppheving av loven. Det at apotekene i stor grad er private virksomheter, er et sentralt moment i den sammenheng. Det er også klart at det finnes alternative regelverk som kan benyttes dersom loven oppheves. Grunnen til at vi ikke går inn for å oppheve loven nå, er at det må vurderes hvorvidt arbeidskontraktene og tariffavtalene setter begrensninger for en opphevelse av pensjonsordningen. Forholdet til Grunnlovens bestemmelse om tilbakevirkende kraft må også vurderes i den sammenheng. De ansatte er i dag pliktige medlemmer av pensjonsordningen, noe som betyr at pensjonskostnadene ikke er et konkurranseelement mellom de ulike arbeidsgiverne. Dersom ordningen oppheves, er det imidlertid mye som taler for at apotekkjedene vil velge billigere pensjonsordninger som et ledd i å redusere arbeidskraftkostnadene, noe som vil gå ut over arbeidstakerne. Flertallet i komiteen mener at dette er en lite ønskelig utvikling.