For det første er det nok noe færre søknader enn de som verserer i media, bl.a. fordi en del av dem må være å betrakte som useriøse. Dessuten er det bare et mindretall som gjelder den nye friskoleloven. Mange av dem gjelder skoler som også ville kunne bli godkjente etter den gamle privatskoleloven. De må oppfylle strenge vilkår, som Utdanningsdirektoratet nå vurderer – strengere enn før – til kvalitet, til inntak av elever, til begrensede egenandeler og forbud mot alle former for utbytte. Det ser nå Utdanningsdirektoratet på. I tillegg ser de på de høringsuttalelsene og innvendingene som kommer fra fylkene, for det sies jo i loven at fylkene ikke skal ha noen vetorett, men at dersom de har vesentlige innvendinger, skal man ta hensyn til dem. Da vil jeg nevne ett forhold, og det gjelder det økonomiske oppgjøret, hvor noen fylkeskommuner hevder at de så å si vil tape på dette fordi de bruker mindre penger på den offentlige skolen enn friskolene får, enda friskolene får mindre enn den offentlige skolen. Jeg kan da fortelle at Regjeringen i kommuneproposisjonen vil fremme forslag om å redusere dette trekket overfor fylkene, slik at slike tilfeller ikke skal oppstå.