Vi vet at dagens næringsliv er blitt mer og mer konkurranseutsatt, og det er mer og mer globalisering i næringslivet. Det er naturligvis bra. Men det betyr også at man må ha et moderne regelverk og en moderne tilpasning som gjør at næringslivet i Norge også i framtiden kan være konkurransedyktig. Vi må ha konkurransedyktige bedrifter, og vi må ha flinke ansatte. Da er det viktig at vi har en arbeidsmiljølov som er tilpasset og modernisert på en slik måte at man kan nå de målsettingene. Dessverre føler jeg at den flertallsinnstillingen som vi behandler i dag, er et kraftig skritt tilbake i forhold til det vedtaket Stortinget gjorde i juni. La meg f.eks. ta det som går på overtid. Vi vet av undersøkelser at veldig mange av dagens arbeidstakere ønsker større fleksibilitet i sin arbeidssituasjon. Man ønsker større fleksibilitet for å kunne realisere ønsket om bedre tid. Mange ønsker faktisk å jobbe mer overtid i perioder, for på den måte å kunne avspasere. Undersøkelser viser også at mange ønsker mer fritid framfor høyere lønn. Derfor syns jeg det er synd at dagens endringer i arbeidsmiljøloven setter begrensninger på dette og gjør det vanskeligere for den moderne arbeidstaker å organisere seg på en bedre måte. Ser man på undersøkelser fra KS, viser de at ansatte i helse- og omsorgssektoren foretrekker såkalte ønsketurnusordninger. Det er faktisk slik at mange ut fra familiesituasjonen kunne tenke seg å jobbe i helgene, andre foretrekker kveldsvakter, og andre igjen foretrekker å jobbe kun på dagtid. Derfor er det viktig at man har en arbeidsmiljølov som er tilpasset den enkeltes behov og den enkeltes ønske. Jeg understreker at KS, i likhet med mindretallet i denne salen, har advart mot de endringene som Regjeringen legger opp til, nettopp på bakgrunn av dette. Så til midlertidige ansettelser: Jeg synes det er sterkt beklagelig at Regjeringen innskrenker adgangen til midlertidige ansettelser. Jeg registrerer at næringslivet selv mener at det helt klart vil skade sysselsettingen generelt og spesielt gå ut over de svakeste gruppene av arbeidssøkere. Jeg registrerer også at flertallspartiene i denne salen er uenig i det. Betyr det da at flertallet i næringslivet selv ikke er i stand til å bedømme situasjonen, ikke er i stand til å se konsekvensene, se hva som er bra og hva som er dårlig? Jeg har tillit til at næringslivet selv, som opererer i markedet, er best til å fange opp dette, er best til å se hvilken type sysselsetting og fleksibilitet vi trenger, og hva som også vil gagne de ansatte. Jeg registrerer også når vi ser tilbake på behandlingen av Ot.prp. nr. 49 for 2004–2005, at Aetat var enig i utvidelsen av adgangen til midlertidige ansettelser. Det var nettopp på bakgrunn av den erfaring de selv hadde som formidler av jobber, at de mente dette var hensiktsmessig. Det er derfor svært skuffende og beklagelig at flertallet i denne sal ser bort fra den erfaring Aetat har opparbeidet seg gjennom mange år. Det er også interessant å merke seg NHOs undersøkelse, som også representanten Engeset fra Høyre var inne på, hvor det kom fram at 90 pst. av bedriftene foretrakk fast ansatte, mens 86 pst. mente at utvidet adgang til midlertidige ansettelser hadde betydning. 75 pst. sa at de ville ha ansatt flere dersom adgangen til midlertidig ansettelse ble utvidet. Dette er også noe en Fafo-rapport understreker, på bakgrunn av en undersøkelse og en observasjon som har gått over to år. Jeg synes det blir for enkelt at man ikke skal vektlegge disse undersøkelsene, de erfaringene man har, mer enn det regjeringspartiene legger opp til. Jeg synes også det er skuffende at man ikke får et svar fra representanten Karin Andersen, når man etterlyser hvilken dokumentasjon det er hun sikter til, når hun sier at midlertidige ansettelser ikke fører til flere jobber og flere nyansettelser. Det er jo merkelig at næringslivet selv registrerer det motsatte. Men det registrerer ikke Karin Andersen. Det hadde vært interessant for Stortinget å få seg forelagt hvilken dokumentasjon det er hun støtter seg til. Avslutningsvis synes jeg det er et vesentlig poeng at en nå foreslår en gjeninnføring av den eksisterende lov. Det er også interessant å legge merke til at Høyesterett i en dom fra 2001 nærmest har presisert at loven ikke skal tas på ordet. Jeg synes det da er både svært uheldig og uforståelig at Regjeringen vil fremme et lovforslag som ikke skal tas på ordet, og således vil skape mange tolkningsproblemer. Er det det Regjeringen mener er en klar, god, framtidsrettet moderne arbeidsmiljølov – altså en lov som skaper usikkerhet, en lov for mer prosedyrer i rettsapparatet og slike typer ting? Jeg mener at det ikke er det. Derfor hadde vi trengt en opprydding, en klar modernisering og en forenkling, som hadde ført til bedre og mer fleksible ordninger i arbeidslivet.