Det er med litt undring jeg har fulgt dagens debatt, for vilkårligheten i dagens system er så stor, og det er da underlig at Senterpartiet ikke går med på forslaget. Slik sett burde dette absolutt være «en passende sammenheng», som det står i innstillingen, til å gjøre noe med systemet. Jeg undres også over å høre saksordfører når han påstår at det er Thon og rikingene i Oslo som vil bli mest begunstiget av forslaget. Ikke bare er det slik som representanten Sponheim sier, at annen fast eiendom faktisk vesentlig ligger i Distrikts-Norge, men hvis man gjennomførte en undersøkelse om forskjellen mellom markedsverdi og likningsverdi, er jeg rimelig sikker på at forskjellen er vesentlig lavere ute i Distrikts-Norge enn i de mer sentrale strøk. Slik sett framstår det at man forkaster dette forslaget, som relativt distriktsfiendtlig, for å si det pent. At Senterpartiet er med på det, finner jeg svært underlig. Formuesskatten er særdeles tyngende for langsiktige, kapitaltunge næringer som bl.a. landbruket og i og for seg investeringer i annen fast eiendom. Hvis man nå får en bevegelse, som man vel kan frykte, mot at likningsverdiene stadig skal oppgraderes oppover mot markedsverdi, kommer formuesskatten til å bli så tyngende at næringen rett og slett ikke kan bære det. Så igjen – jeg synes det er underlig at Senterpartiet ikke nå ser denne passende anledningen til å gjøre noe med særlig vilkårligheten i systemet og sørge for at de aller mest outrerte utslagene blir tatt bort. Det hadde man nå en fin anledning til. Den grep ikke Senterpartiet.