Gode rammebetingelser er en forutsetning for et velfungerende næringsliv. Et velfungerende næringsliv er igjen grunnlaget for å kunne bevare og videreutvikle velferdspolitikken. Regjeringens skatte- og avgiftspolitikk har stimulert næringslivet, som i dag gir uttrykk for større optimisme enn da Regjeringen overtok etter Stoltenberg-regjeringen i 2001. De rekordmange nyetableringene i den senere tid er et godt eksempel på at målet om full sysselsetting kan nås. Det er derfor positivt at Regjeringen legger opp til å videreføre en økonomisk politikk som støtter opp under stabilitet og utvikling i produksjon og sysselsetting i alle deler av landet. Målet i regionalpolitikken er å ta vare på hovedtrekkene i bosettingsmønsteret og utløse verdiskapingspotensialet nettopp i alle deler av landet. I motsetning til det røde regjeringsalternativet er Høyres klare utgangspunkt at staten ikke bygger landet. Derimot er det statens og denne regjeringens oppgave å føre en politikk som legger til rette for at enkeltmennesket, virksomheter og institusjoner selv kan virke og skape verdier for seg og for samfunnet. Norge er et land med store variasjoner og rikt mangfold. Med et slikt utgangspunkt kan ikke virkemidlene som benyttes for å nå målene i regionalpolitikken, være like for alle deler av landet. De må skreddersys. Derfor er det viktig å delegere myndighet nedover i statsforvaltningen. De som er nærmest utfordringene, er og har alltid vært de dyktigste til å finne de gode løsningene. Jeg kan ikke unnlate å bemerke at saksordføreren nok har bestrebet seg på å skrive en ny regionalmelding med annen vinkling og annet innhold enn den meldingen vi nå skal behandle. Det er knapt et tema eller et område som ikke er kommentert og utdypet. I Høyre har vi fra vår side ikke sett behovet for å overprøve alle de samlede tiltakene som Regjeringen har lagt fram gjennom flere meldinger denne våren. I forhold til regional nyskaping vil jeg fremheve tre punkt som særdeles viktige: Det første er å legge forholdene til rette lokalt for eksisterende og nye aktører for å lykkes i et internasjonalt konkurransedyktig næringsmiljø. Dernest må vi styrke entreprenørskap og kommersialisering med ekstra fokus på de områdene som har en sårbar næringsstruktur. Og for det tredje må vi fortsatt fjerne hindringer samtidig som det etableres flere moderne løsninger for næringslivet, slik at ytterligere nye bedrifter kan etableres. 80–90 pst. av befolkningen bor i ulike typer byregioner. Det er det viktig å ta hensyn til. Byene har en svært viktig rolle som motor for regional utvikling, både i kraft av sin egen vekst og ved at de gir omlandet et bredere tilbud av varer og tjenester. Jeg vil i denne sammenhengen også peke på viktigheten av ambisjonen om å ta hele landet i bruk. Utviklingen i de små og mellomstore byene må løftes fram som et viktig element i distrikts- og regionalpolitikken. Byene er en ressurs for sine respektive omland, og det er et mål at de skal være attraktive alternativ for folk og bedrifter som ønsker å etablere seg i en by, samtidig som de skal være attraktive for området rundt. Regjeringens visjon er å løfte Norge fram som den mest innovative og kunnskapsbaserte nasjonen. Dette er en visjon som Høyre fullt og helt støtter. Et av Norges fortrinn er en høyt utdannet befolkning. Det må vi vite å benytte oss av. I tillegg må vi stimulere gründerånden og få flere til å starte egen virksomhet. Satsingen på Ungt Entreprenørskap i skolen er tiltak som bør positivt framheves. Et annet virkemiddel er SkatteFUNN-ordningen, som skal stimulere til mer forskning og utviklingsarbeid i næringslivet. Ordningen har vært svært vellykket, og viser at med de rette virkemidlene kan en stimulere til utvikling som gir gode og varige resultater. Vi må ta vare på og videreutvikle mangfoldet i landet vårt. Vi har potensial til mye mer enn dagens råvareproduksjon og primæruttak. Det må stimuleres til optimisme og tro på egne krefter. Det er et godt utgangspunkt når Regjeringen i meldingen er innstilt på å legge til rette for næringsutvikling også i utsatte områder med negativ befolkningsutvikling. I den forbindelse viser jeg til virkningen av endrede kriterier for etablering av næringshager, etablering av statlige arbeidsplasser og utflytting av statlige tilsyn. Det har vært en positiv utvikling av forskningsparker, næringsparker, næringshager og inkubatorer de siste årene, og det er viktig å legge til rette for slike miljø der det er en viss bredde i nyskapingsarbeidet. Vi ser det derfor som en fordel at det nå legges til rette for en videreføring av slike etableringer, spesielt på steder med tynne og kapitalfattige næringsmiljø. Så litt om den differensierte arbeidsgiveravgiften. Først vi jeg framheve det gode arbeidet Regjeringen gjør for å få gjeninnført den gamle ordningen, også i mindre folketette strøk i Sør-Norge. Jeg vil bemerke at den differensierte arbeidsgiveravgiften fremdeles utgjør en stor del av den distriktspolitiske ekstrainnsatsen. Kompensasjonen for bortfall av differensiert arbeidsgiveravgift ser også ut til å være treffsikker i forhold til næringslivets behov og prioriteringer og er kommet inn som et særskilt positivt og betydelig virkemiddel. De statlige overføringene er fremdeles forbeholdt distriktene i stor grad. Jeg må bemerke at innlegget fra Karl Eirik Schjøtt-Pedersen om dette temaet nok ikke var helt redelig. Det er to områder i landet vårt jeg kan tenke meg å legge turen innom, og det er nordområdene og hovedstaden vår. Nord-Norge er høyt prioritert i fordelingen av den særskilte regional- og distriktspolitiske innsatsen, og det er på grunn av de spesielle utfordringene i landsdelen når det gjelder avstand til markedet, tynne næringsmiljø og mange områder med nedgang i folketallet. Regjeringens arbeid med Stortingets vedtak om å bevilge 75 mill. kr til Finnmark er kommet godt i gang. Det ble det også redegjort for i tidligere innlegg. De første 46 mill. kr er fordelt, og alle de aktuelle kommunene har bidratt på en positiv måte. Høyre mener at de resterende midlene også bør kanaliseres til å skape varig virksomhet i de kommuner som er mest utsatt i Finnmark. En mer variert distriktspolitikk vil fange opp regionenes særegne behov og derved legge til rette for en endring i flyttemønsteret. Så til hovedstaden – nær sagt nesten i den motsatte enden av landet. Det arbeidet som nå er satt i gang i hovedstadsregionen, er positivt. Det meldes om entusiasme fra alle deltakende kommuner og fylkeskommuner, og det bidrar til stor framdrift i dette arbeidet. Spesielt vil jeg løfte fram SWOT-analysen og utredningen om styringsutfordringer som særlig viktige bidrag i det som nå skal skje i denne regionen, og ikke minst som bidrag i Regjeringens videre arbeid med hovedstadsmeldingen som kommer til behandling senere. Så skal Norges fortrinn som olje- og gassnasjon ikke undervurderes i en regionalpolitisk sammenheng. De påviste gassressursene på sokkelen gjør Norge til en stor gassprodusent de neste femti til hundre årene. Det er positivt at det nå skal satses på økt innenlands bruk av naturgass for å skape ny industri og nye arbeidsplasser, og vi mener det må legges til rette for kostnadseffektive transportløsninger for naturgass. Det må også legges til rette slik at gassprodusentene finner det interessant å levere gass til innenlands bruk. Stortinget har tidligere hatt grundige debatter om disse temaene, både i forbindelse med behandlingen av stortingsmeldingen om innenlands bruk av naturgass og ved behandlingen av stortingsmeldingen om innovasjonsvirksomheten for miljøvennlige gasskraftteknologier. Det er bare å glede seg til den videre utviklingen. Det gjør vi i Grenland, der jeg kommer fra, ikke minst fordi vi nå ser hvordan Stortingets gassvedtak har skapt optimisme i regionen og i fylket. Det samme gjelder andre deler av landet hvor vi ser en tilsvarende god utvikling. Da skal jeg til slutt si litt om fylkeskommunens framtid, som også berøres i denne innstillingen. Fra Høyres side vil vi presisere at det ikke er ønskelig med en sterk forsering av Regjeringens skisserte behandling, slik enkelte i salen vil. Vi ønsker å forholde oss til den prosessen som meldingen legger opp til. Helt til slutt skal jeg bare sitere fylkesrådmann Matz Sandman: «Det verste som kan skje etter strukturdebatten er at vi får en litt oppsminket fylkeskommune og en nesten uendret kommunestruktur.» Det må vi unngå, og derfor ønsker vi å holde tidsplanen.