Departementets brev, som representanten Lånke viser til i sitt spørsmål, er svar på en henvendelse fra Riksantikvaren der departementet er bedt om å klargjøre hvem som er eier av Nidaros domkirke med inventar, herunder Steinmeyer-orgelet. Departementet har i sitt svar lagt til grunn at Nidarosdomen står i en særstilling i rettslig forstand, men at det etter departementets oppfatning ikke er nødvendig å ta stilling til hvem som har eiendomsretten til kirkebygningen med inventar i denne sammenhengen. Som i all kirkeforvaltning vil man måtte skjelne mellom eiendomsspørsmålet og hvem som har det forvaltningsmessige eller det økonomiske ansvaret for kirkebyggene og deres inventar. Det sentrale spørsmålet i denne saken er ikke hvem som eier Steinmeyer-orgelet, men hvor det forvaltningsmessige ansvaret for å utarbeide planer for en eventuell restaurering eller gjenoppbygging av orgelet ligger. Departementet er av den oppfatning at Trondheim kirkelige fellesråd, gjennom sitt generelle forvaltningsansvar for kirkene i Trondheim, også har ansvar for inventar og utstyr i Nidarosdomen, herunder katedralorgelet. Det synes også å samsvare med forståelsen i Trondheim kirkelige fellesråd, som senest i møter i mars og juni dette året har fattet vedtak om videre framdrift i orgelsaken. Av vedtakene framgår det at fellesrådets framdriftsplaner forutsetter tett kontakt med Nidaros Domkirkes Restaureringsarbeider, som på vegne av staten har det forvaltningsmessige ansvaret for kirkens antikvariske vedlikehold, og for øvrig med Riksantikvaren og Nidaros’ biskop. Jeg er forberedt på at fellesrådet i Trondheim på et gitt tidspunkt kan ønske å bringe saken fram for departementet, og vil selvsagt ta stilling til en slik henvendelse dersom den skulle komme.