Når det gjelder velferdskontraktene, er jo begrepet kontrakt mer et politisk enn et direkte juridisk begrep. Når vi har jobbet med det, har det ikke vært noe ønske om eller noe mål å svekke rettssikkerheten for dem som har det vanskeligst. Tvert imot ønsker vi å bedre rettighetene. I det som Venstre kaller en personlig plan, skal man få et opplegg tidligere og mer i sammenheng, og det skal ha en kvalitet og en varighet som gjør at man får hjelp til å komme ut av en vanskelig livssituasjon – det er hele opplegget. Både statsråden og jeg har også uttrykt i den artikkelen i Dagbladet at poenget er ikke ordet, poenget er at vi får både et apparat – et administrativt apparat, et tiltaksapparat – og tiltak som fungerer for den enkelte, også for dem som i dag ikke har rettigheter i folketrygden. Det er det dette dreier seg om. Det er det vi skal jobbe med, og vi er åpne for å diskutere hvordan vi skal bruke begreper og ordlegge oss for å få dette til.