Norge har en godt utviklet forsvarsindustri som f.eks. Kongsberg Defence & Aerospace, eller det vi også kjenner som Kongsberggruppen. Denne type industri er vesentlig annerledes enn andre lands industri. Forskjellen er at forsvarsindustrien leverer kun til hvert enkelt lands myndigheter, og har således kun én potensiell nasjonal kunde. Behovet for økt internasjonalt samarbeid innen denne sektoren er stort, og særlig Norge, som en liten nasjon, kan dra nytte av slike samarbeidsprosjekter. Norge deltar i svært få internasjonale forskings- og utviklingsprosjekter innenfor denne sektoren. Norge har faktisk for enkelte anledninger trukket seg ut av slike prosjekter på grunn av kostnadene, til tross for at Forsvaret har hatt et klart definert behov for det som ble utviklet. Et godt eksempel er det nordiske ubåtprosjektet Viking. Her trakk Norge seg ut av samarbeidet med Danmark og Sverige på grunn av pengemangel. Mange land bruker forsvarsindustrien for å få innpass i avanserte utviklingsprosjekter. Et godt eksempel er Canada, som har deltatt i det amerikanske JSF-kampflyprosjektet, uten selv å ha ambisjoner om å anskaffe seg dette flyet. Norske myndigheter mottar fra tid til annen invitasjon om å delta i slike multinasjonale forskings-, materiell- og utviklingsprosjekter. Dagens regjeringsrepresentanter brukte mye tid under valgkampen til å fortelle at landet trenger en mer aktiv næringspolitikk. Etter regjeringsdannelsen har imidlertid retorikken forstummet, og den såkalte aktive næringspolitikken har uteblitt. Dette er mangel på næringspolitikk. Fremskrittspartiet ønsker derfor å gjøre noe med denne mangelen på aktiv næringspolitikk og fremmer derfor forslaget som er inntatt på side 2 i innstillingen. Alle partiene er enige om intensjonen i denne saken. Likevel fremmer vi vårt forslag som foran nevnt.