Jeg er glad for de innlegg som er holdt, og som i stor grad støtter opp om de tanker som i hvert fall Arbeiderpartiet gjør seg om bekjempelsen av denne type kriminalitet. Jeg er også glad for at debatten ikke har skåret helt ut i forhold til det som vel representanten Schou og en del andre har avsluttet sine innlegg med, hentydninger om at dette handler om hvor mye vi bevilger til det norske politiet. Jeg holdt på å si at hvis det hadde vært så enkelt, hadde Regjeringa vært dårligst i sitt forslag til statsbudsjett i fjor, Arbeiderpartiet litt bedre og Fremskrittspartiet best når det gjaldt å bekjempe økonomisk kriminalitet. Med all respekt, det handler ikke om dette. Jeg mener at i stor grad handler dette om hvordan vi organiserer politiet, og hvordan vi velger å prioritere politisk. Det var også intensjonen med interpellasjonen. Når det er sagt, er det jo slik at Arbeiderpartiet i flere budsjetter faktisk har valgt å prioritere bekjempelse av økonomisk kriminalitet. Men jeg lar det ligge. Det som derimot nå framover bør være en utfordring for hele Stortinget, og særlig for oss som styrer med justispolitiske spørsmål, må være at nettopp de instrumentene som man har vedtatt av lovgivning og andre forskrifter, blir iverksatt, og at folk får tillit til det. Det gjelder spørsmålet om hvitvaskingsloven, som nettopp trådte i kraft, alle de meldingene som kommer – at det faktisk får en seriøs behandling. Det bør man sørge for. Stortinget bør få informasjon ganske raskt om hvordan det arbeidet faktisk går, slik at vi nettopp kan få justert våre prioriteringer i forhold til det. Det syns jeg må være viktig. Det andre er at dette er avhengig av at man nettopp får oppgradert mye av utstyret, som flere representanter har vært inne på – bl.a. hva slags utstyr Økokrim besitter. Jeg forutsetter at justisministeren og departementet holder en god og stram hånd rundt dette, slik jeg forstod at justisministeren og for så vidt også Regjeringa faktisk ville gjøre. I hvilken grad dette oppfylles, bør Stortinget orienteres om. Endelig syns jeg det hviler en betydelig politisk forpliktelse på alle partier, jeg holdt på å si uavhengig av hvor mye man ønsker å bevilge til det norske politiet framover – det er jo et betydelig beløp alle partier bruker på politisatsing – til at man faktisk holder denne prioriteringen også når man står overfor andre typer problemer. For jeg tror at når alt kommer til alt, blir dette et spørsmål om å evne å si ja til noe og nei til noe annet.