Jeg vil gjerne stille statsråden et spørsmål. Denne saken forundrer meg egentlig litt, for jeg oppfatter statsråden som ganske nytenkende og moderne og ganske nær en sosialliberal tankegang i familiepolitikken. Men her føler jeg at man faller veldig tilbake til gammelsosialistisk tankegang om at staten skal bestemme hvordan familien skal ha det. Man lager regler ut fra en idealfamilie, men vi vet jo at familier er så utrolig forskjellige, vi vet at livsforholdene til folk er så utrolig forskjellige. Jeg har en kamerat som har sittet og hørt på debatten, og som jeg fikk melding fra nå. Han er hjemme sammen med mor og barn og opplever det fantastiske fellesskapet som det er. Så jeg skjønner ikke hvordan en moderne, nytenkende statsråd kan være enig i at det skal være en moralsk pekefinger som skal bestemme idealfamilien. De fedrene som virkelig trenger denne utfordringen, er de som ikke tar ut noen permisjon i det hele tatt, og ikke de som ønsker å gjøre det. Et parforhold kan få store utfordringer knyttet til et barn nå, og kanskje er det rett for noen å velge å være sammen.