Det sies at navnet skjemmer ingen. Men hvis vi ser litt på den forskjellen som ligger i navnene, og som innebærer den endringen som den nye regjeringen ønsker på utreisesenteret, altså at navnet skal endres fra utreisesenter til såkalt ventemottak – istedenfor å fokusere på «utreise» fokuserer man altså på «vente» – ser vi klart at dette er en åpenbar signalisering, og at SV har fått gjennomslag i Regjeringen for det de ønsker, nemlig en klar liberalisering av innvandringspolitikken. Det er verdt å merke seg, og det er noe vi kommer til å jobbe hardt imot. Vi håper at det ikke er en realitet. Fremskrittspartiet har sagt at vi er imot dette ventemottaket eller utreisesenteret. Grunnen er åpenbar. Dette er ikke noe annet enn et helt ordinært mottak. Folk kan komme og gå som de selv måtte ønske, og man får ikke den kontrollen som vi har etterlyst, og som er veldig viktig nettopp for å unngå at illegale innvandrere går under jorden. For i dag er det et problem at faktisk så mange som rundt 20 000 – et tall som har vært referert – befinner seg på ukjent adresse. Da må man ta noen grep i forhold til det. Det nytter ikke å plassere disse menneskene, som i realiteten er illegale innvandre, i et mottak hvor de fritt kan komme og gå som de vil. Dessuten mener vi at det er problematisk at ved å velge den plasseringen som Regjeringen nå legger opp til, altså i Lier kommune, bidrar Regjeringen til en ytterligere sentralisering, flytting av illegale innvandrere til Oslo-området, altså til det større østlandsområdet, og det er heller ikke ønskelig, etter Fremskrittspartiets syn. Vår løsning, og det Fremskrittspartiet har framholdt hele tiden, er at her må vi faktisk ta i bruk andre grep. Vi er nødt til å se på det vi kaller for lukkede mottak, dvs. mottak hvor man ikke kan komme og gå som man vil, hvor man har kontroll over personer som har fått avslag på asyl, og som dermed i påvente av utreise oppholder seg ulovlig i landet. Det er helt nødvendig for å unngå det vi oppfatter som et stort problem, nemlig at personer går i dekning, og at man dermed ikke har kontroll over situasjonen. Når vi har tatt opp denne problemstillingen og pekt på at her er man faktisk nødt til å ta i bruk lukkede mottak, er det eneste vi har blitt møtt med i den sammenhengen fra arbeids- og inkluderingsministeren og de øvrige partiene, at man har vist til lovverket. Man har påstått at her er det ikke minst internasjonale konvensjoner og avtaler som tilsier at dette ikke er mulig. I dag kan jeg komme med en opplysning. Dette er faktisk feil. Vi har sett nærmere på dette. Det er åpenbart at det ikke finnes noen ting i internasjonale konvensjoner som tilsier at vi ikke kan ta i bruk forvaring – for det er det vi snakker om i denne sammenhengen – som et virkemiddel for opphold til personer som befinner seg i landet ulovlig. Vi har sett nærmere på dette, og vi har også bedt Stortingets utredningsseksjon se på det. Der konkluderes det rimelig klart med artikkel 5 i Den europeiske menneskerettighetskonvensjon, unntaket i bokstav f., som sier: «lovlig pågripelse eller frihetsberøvelse av en person for å hindre at han kommer inn i landet uten tillatelse, eller av person som det treffes tiltak mot med sikte på utstedelse eller utlevering.» – Det er helt åpenbart mulig etter Den europeiske menneskerettighetskonvensjon å ta i bruk lukkede mottak. Derfor er mitt håp at man nå går videre i den debatten, at man slutter å bruke denne typen argumentasjon, at man går inn i realitetene i det og tar en ærlig diskusjon om lukkede mottak. Dette er noe som faktisk finnes i Danmark. I Danmark brukes lukkede mottak. Det er fullt mulig å bruke lukkede mottak i forhold til personer med ulovlig opphold i Norge. Jeg håper man er villig til å se på et virkemiddel som er helt nødvendig for å få kontroll med den illegale innvandringen til Norge.