Innledningsvis vil også jeg få lov til å gi honnør til interpellanten for en god interpellasjon, og ikke minst for at man åpner for å komme med denne typen innspill som dette er i ferd med å kunne bli. Men jeg har faktisk også lyst til å gi honnør til statsråden, som allerede i Aftenposten onsdag 5. april går ut og sier at hun er positiv til flere tiltak, og som også sier at vold mot eldre kommer til å være et av punktene i omsorgsmeldingen, som kommer i juni. Det har statsråden også sagt her i dag, og det setter jeg stor pris på. Det viser at statsråden tar dette innover seg som det store samfunnsproblemet det faktisk er. Her er det nok en rekke tiltak som bør vurderes, og jeg skal ikke foregripe den debatten som vil måtte komme i forbindelse med omsorgsmeldingen. Statsråden har allerede invitert alle partigruppene – jeg har også vært til stede på statsrådens kontor – og vi har begynt å diskutere en del av det som må komme. For å komme med noen få innspill, uten å trekke debatten ut i langdrag: Jeg tror vi må ta innover oss at i de aller fleste av disse voldsepisodene er det nære familierelasjoner. I veldig mange er det det. Det er også det som gjør at man ikke anmelder. Den utenforstående volden er det lettere å ha et forhold til, for da har man det justismessige, og man har ikke de begrensningene som ligger i det familiære. Jeg tror at den største utfordringen har vi der. Jeg vil også minne om at vi i sin tid fremmet et forslag om oppsøkende hjemmesykepleie, som nok ville vært et viktig tiltak i denne typen saker. Da kommer man inn på de eldre. Man har i utgangspunktet et annet oppdrag, så man får ikke det forholdet at man kommer for å sjekke ut hvorvidt de har vært utsatt for det ene eller det andre – det er en del av den forebyggende situasjonen. Videre er det også viktig at kommunene, når de stadig sender nye folk inn i de eldres hjem – det kommer stadig nye ansikter inn – tenker på at det vanskeliggjør å få opparbeidet et tillitsforhold mellom den eldre og den som kommer inn, slik at man faktisk kan begynne å snakke sammen og avdekke en del av de problemstillingene som er der. Videre er det viktig at man får til den dialogen for å kunne iverksette de riktige tiltakene, slik at man føler den tryggheten i eget hjem som man er helt avhengig av å ha. Her er det en rekke forskjellige tiltak som bør vurderes. Når det gjelder trygghetsalarm, er det veldig viktig at den alltid er til stede for dem som har behov for det. Når det gjelder vold i nære familiære relasjoner, møter en akkurat den samme problemstillingen. Hvis man ikke ønsker å anmelde fordi voldsutøveren er i familien, vil det også sette begrensninger for hvorvidt man bruker trygghetsalarmen, nettopp med samme begrunnelse. Man er redd for hva slags spørsmål som kommer knyttet til utløsning av alarmen. Jeg håper at vi fokuserer på dette, og at det blir en betydelig del av omsorgsmeldingen som kommer, og ser fram til den debatten. Jeg vil igjen takke både statsråden og interpellanten for de signalene som her er gitt.