Vi har nettopp opplevd politikere og aviser som håner oss som stemte nei til EU, og de som sa nei til EU i forbindelse med grunnlovsavstemningene i Frankrike og Nederland. De som var imot, ble kalt for fremmedhatere, reaksjonære og kommunister av norske aviser og norske politikere. Det var slike politikere franskmenn og nederlendere stemte nei til, like mye som til den nye grunnloven. Det var de menneskeforaktende systemene de stemte nei til, de systemene som ikke vil ta på alvor eller forstå innbyggerne som sier at de lever i frykt. Franskmenn og nederlendere lever i frykt fordi de har en enorm arbeidsløshet, fordi de stadig mister mer av fellesgodene – trygdene blir mindre, pensjonene blir mindre og lønningene blir lavere. Det var storkapitalen, den internasjonale globaliserte storkapitalen samt det menneskefiendtlige statsbyråkratiet som ble nedkjempet av folket i Nederland og Frankrike. Folk i Frankrike og Nederland har ikke klart å se noe positivt i EU i de siste årene. De har sett visjoner, ja. De har sett drømmer, ja, men de har ikke sett resultater. Grunnen er veldig enkel. Drømmen om EU som et fredsprosjekt er en flott drøm, men som realitet er den usann. EU har i seg svært mye til å bli en militær stormakt, og militære stormakter blir brukt til intervensjon, erobring og undertrykking av mindre land. Senterpartiets leder Åslaug Haga har rett. I EUs forslag til ny grunnlov står det at EU-loven står over nasjonale lover. EU kan utvide sin myndighet til stadig nye områder. EU kan samordne medlemslandenes økonomiske politikk og arbeidsmarkedspolitikk. EU skal gjennomføre en felles utenriks- og sikkerhetspolitikk, inkludert en felles forsvarspolitikk. EU har enerett på å styre den monetære politikken, handelspolitikken, tollunionen, konkurransereglene for det indre marked og fiskeripolitikken. Vi har sett hvordan Arbeiderpartiet på 1990-tallet forholdt seg til konkurransereglene i EØS og sanerte tusenvis av industriarbeidsplasser. Hva kan vi forvente oss når Åslaug Haga og Thorbjørn Jagland skal sitte i samme regjering? Vil et rødgrønt regjeringsalternativ fortsette Schjøtt-Pedersens og Arbeiderpartiets andre fiskeriministeres overføring av våre felles fiskeressurser til noen få private fiskere og redere, slik de har lagt opp til i Finnmark? En slik utvikling er i god EU-ånd. EUs grunnlov betyr at EU har enerett på å inngå internasjonale avtaler. Vi får vinke farvel til Norge som fredsnasjon hvis vi velger Arbeiderpartiet og Høyres vei. EU vil ha en felles sysselsettingspolitikk. Vi er bekymret over de få polakkene som kommer til Norge. Tenk da hvordan det er i Tyskland, med de hundretusenvis fra det tidligere Øst-Europa som river ned tyskernes sosiale trygghet og lønnsnivå! Det må være klinkende klart at slik vil vi ikke ha det i Norge, selv om pensjonsreformen kan ses på som en EU-tilpasning. Pensjonen skal bli billigere og mer usosial. EU forlanger en felles sosial- og arbeidsmarkedspolitikk. Ingen politisk styring av pengepolitikken er tillatt. For det første blir dette bankenes og pengefondenes union. For det andre blir bygder og distrikter umyndiggjort. Og for det tredje bør vi få bankene til å begynne å fungere igjen i Nord-Norge, før vi skal drive finanspolitikk i EU.