Det er særdeles viktig at arealressursene i landbruket disponeres på en måte som gir en tjenlig og variert bruksstruktur, der det tas hensyn til bosetting, til arbeidsplasser og ikke minst til det å finne driftsmessig gode løsninger. I forbindelse med den saken vi diskuterer i dag, betyr det at man må være særdeles restriktiv med deling, oppdeling eller – som jeg kaller det – fragmentering av landbrukseiendommene. Det vil være en ulykke for et framtidsrettet landbruk. Det er også utgangspunktet for at flertallet har den holdningen de har. Det er også det utgangspunktet flertallet av høringsinstansene har, når de klart går imot den forrige regjeringens forslag til endring av jordloven. Bakgrunnen for det har med hensynet til jordvern å gjøre, men det har også bakgrunn i et ønske om å sikre seg mot at man ødelegger mulighetene for at landbruket kan videreutvikle viktige næringsressurser innenfor rammen av en samlet landbrukseiendom. Det vil være uheldig for den enkelte bruker og for landbruket og distriktene som helhet. Vi må altså slå ring rundt et stabilt og robust landbruk, og det gjør vi ikke ved å fragmentere jordbrukseiendommene, som forslagsstillerne her foreslår. Det vil være kortsiktig og uheldig, og det bidrar ikke til en langsiktig, positiv utvikling av de samlede ressurser i landbruket eller på den enkelte gården. Vi må ta med oss at det å drive landbruk i Norge ikke er et kortsiktig prosjekt. Det skal være et langsiktig prosjekt. Det er det beste for distriktene. Jeg har lyst til å understreke at når det hevdes at ikke å oppheve delingsforbudet bidrar til å slå ned på grunneierinteresser og eierinteresser i landbruket, har jeg akkurat det motsatte utgangspunkt. Jeg tror det å sikre rammene rundt et levedyktig landbruk er det beste grunnlaget for å sikre eierinteresser og ikke minst grunneierinteresser. Jeg har lyst til å kommentere innlegget fra Fremskrittspartiets Hans Frode Kielland Asmyhr. Hvis jeg oppfattet han riktig, sa han at Senterpartiet er begrensende for norske bønder. Da må jeg spørre hva bøndene sjøl mener om Fremskrittspartiets politikk, med de forslag dette partiet kommer med i ulike sammenhenger. Det går ikke an i denne sammenheng å unngå å nevne økonomi, forslag i statsbudsjett, osv. Fremskrittspartiet vil slippe bonden fri, sies det slagordpreget. Hans Frode Kielland Asmyhr var for en måneds tid siden framme med det budskapet i mange medier. Den friheten Fremskrittspartiet står for med hensyn til økonomien i landbruket, vil i alle fall ikke medføre at vi opprettholder mer enn ca. halvparten av norske gårdsbruk. Er det å slippe bonden fri? Når halvparten av norske gårdsbruk blir borte, betyr det at vi ikke får et landbruk som vil bidra til å sikre og videreutvikle norske distrikter, og det er å gå baklengs inn i framtida.