I dag er det 20 år siden den dramatiske og tragiske kjernekraftulykken i Tsjernobyl. Den rammet knallhardt. Mange tusen ble drept i nærområdene. Hvor store langtidsvirkningene blir, vet vi ennå ikke. Ulykken viste også at grenser ikke er vern. Høyradioaktiv stråling ble spredt over hele Europa. Vi var mange som håpet og trodde at denne tragiske ulykken skulle bety stopp for kjernekraftutbygging. Dessverre gikk det ikke slik. Nå er atomkraftindustrien på offensiven. Stadig flere land planlegger å bygge nye atomkraftverk. Også i Norge har denne løsningen sine talsmenn. I Finland bygges nå verdens største atomreaktor. I Storbritannia sier Tony Blair at bygging av kjernekraft kan være en del av løsningen for å nå Kyoto-målene. Venstre er skeptisk og sterkt urolig for den utvikling vi nå ser. Det er rett at de nye anleggene er mer sikre enn de gamle, men avfallsproblemet knyttet til kjernekraftindustrien er like uløst i dag som det var da det smalt i Tsjernobyl for 20 år siden. Deler statsministeren Venstres bekymring når det gjelder den framgang det er for atomkraftindustrien i dag? Og har statsministeren formidlet denne uroen til sine kollegaer, f.eks. i Finland og i Storbritannia – en uro som er basert på at jo flere anlegg en får, jo større problemer blir det med å håndtere og å lagre avfall?