Denne saken har sitt utspring i et oppslag i Dagbladet tidligere i vinter, et oppslag som jeg reagerte på, og som jeg ønsket å følge opp. Saken handler i grove trekk om personer som gjennom et langt liv har innbetalt trygdeavgift, og dermed vært medlem i folketrygden. Dersom de samme personene i løpet av et langt liv har arbeidet eller studert i utlandet til sammen fem år, risikerer de ikke å ha rett til uføretrygd dersom de skulle bli syke eller skadet før det har gått tre år fra de kom tilbake til Norge siste gang. Denne regelen har fått fatale konsekvenser for noen mennesker, som faktisk ikke har fått noe annet tilbud enn å bli henvist til sosialkontoret. Dette oppfattes som svært urimelig, ikke bare av dem som blir rammet, men også av folk flest. Vi har i vårt land mange lover, regler og forskrifter for å sikre alle en god helse og velferd. Dessverre ser vi fra tid til annen at noen få faller utenom alle de regler og rettigheter som finnes, og disse ender rett og slett på bar bakke. Denne saken er et slikt eksempel. Jeg er både glad og takknemlig for at en enstemmig komite støtter Fremskrittspartiets vurderinger av at lovverket i nevnte sak bør endres. Det bør være forskjell på en som kommer til Norge for første gang, kontra en som tidligere har vært medlem i folketrygden og betalt trygdeavgift gjennom mange år. Fremskrittspartiet mener primært at det bør komme endringer i lovverket på en slik måte at de arbeidstakere som har betalt premie til folketrygden gjennom mange år før de reiste ut fra Norge, får rett til ytelser som står i forhold til den trygdeavgift som er innbetalt. Jeg er meget tilfreds med at statsråden er positivt innstilt til en endring i lov om folketrygd for personer som ikke innfrir krav om uføretrygd fordi de ikke har vært medlem i folketrygden de siste tre år før uførheten inntrer. Samtidig har jeg registrert at statsråden også nevner en tilsvarende problemstilling i forhold til etterlattepensjon, hvor det kreves at avdøde var medlem i folketrygden de siste tre årene fram til dødsfallet. Jeg håper og ber om at Regjeringen tar opp alle kjente problemstillinger som omfattes av treårsregelen, når saken blir behandlet. Det er en samlet komite som nå ber Regjeringen komme tilbake med forslag til endring i nevnte lov, noe som lover svært godt for det videre arbeidet som må til for å oppnå et lovverk som fanger opp de få som har blitt rammet av dagens lovverk.