Denne interpellasjonen er selvsagt viktig, men jeg vil innledningsvis gjerne få lov til å si at hadde stortingsflertallet i tidligere år vært flinkere til å følge opp en del av de kraftpolitiske forslagene som Fremskrittspartiet har fremmet ved flere anledninger, hadde kanskje den interpellasjonen vi behandler her i dag, vært overflødig. Innledningsvis vil jeg også få si at det er noe merkelig at det er Høyre som fremmer denne interpellasjonen. Høyre har gjennom fire år i regjering hatt god sjanse til å føre en bedre kraftpolitikk, men det har de altså ikke gjort. Representanten Brende har heller i større grad vært opptatt av å sikre vern og vassdragsvern. Så det er med en betydelig oppgitthet at jeg registrerer og konstaterer at Norge altså har satt seg i den svært paradoksale energimessige situasjonen at selv i normalår for elektrisk produksjon er landet avhengig av import av strøm. Det representerer en helt uholdbar energimessig forsyningssituasjon som avkrever en langt mer aktiv og kraftfull norsk energipolitikk fra nå av og framover. Jeg vil bare minne Stortinget om at Norge er en nasjon med enorme energiressurser. Det gjelder både i europeisk og global sammenheng. Vi er verdens tredje største eksportør av gass, verdens tredje største eksportør av olje, vi er den syvende største produsenten i verden av olje og gass, og vi er også den sjette største produsenten i verden av vannkraft. Det sier noe om energinasjonen Norge og Norge som energinasjon. Disse fakta til tross, er altså ikke landet, selv i normalår, i stand til å kunne forsyne landets 4,6 millioner innbyg-gere med tilstrekkelig strøm. Vi har gjort oss avhengig av import av strøm fra energimessig langt mindre utrustede nasjoner, som Danmark og Sverige. Det synes jeg er bemerkelsesverdig, og det er paradoksalt. I år er det slik, som statsråden også var inne på, at magasinfyllingen er god, kraftbalansen er for tiden god takket være en ekstraordinær god nedbørsituasjon. Slik kan vi ikke forvente at det blir i årene framover. Og det er foruroligende. Statsråden nevnte noen tall. Han nevnte at vi kan komme ned på 90 TWh når det gjelder produksjonskapasitet i et tørrår – det er et tall som blir bekreftet av NVE – og vi kan kanskje produsere 140–145 TWh i nedbørsrike år. Når vi ser det i lys av den importkapasitet vi har – kanskje 15 TWh – først og fremst fra Sverige og Danmark, tilsier det at landet i et tørrår vil komme i en dramatisk situasjon når det gjelder forsyningssikkerhet og kraftbalanse. Vi vil kunne se et underskudd på kanskje inntil 20 TWh, og det vil skape en dramatisk situasjon for landet. Hva er så løsningen? Fremskrittspartiet har nå i en årrekke påpekt at vi har rikelige gassressurser. De må utnyttes bedre i Norge. Det har vi ikke klart hittil. Interpellanten nevnte at Kårstø bygges, det er riktig. Kårstø skal stå ferdig i september 2007 og levere 3,5 TWh. Det er et viktig bidrag til energiforsyningen, og det tilsvarer noe slikt som fem Alta-kraftverk, for å sette det i perspektiv. Men det er altså slik at det er søkt konsesjon om fire gasskraftverk her i landet, ytterligere tre kraftverk er også til behandling, og det er meldt konsesjonssøknad når det gjelder Grenland. De innmeldte og de konsesjonsomtalte gasskraftprosjektene i Norge representerer et samlet potensial på 30–32 TWh. I forhold til landets midlere produksjonsevne på 119 TWh betyr det 27 pst. økning i kapasiteten, altså 152 TWh dersom alle disse åtte prosjektene lar seg realisere. Og det er jo her problemet er. Politisk uvilje som går ut på å fokusere på alle problemene med CO2 -rensing, skatter og avgifter osv., er et stort problem når det gjelder å utvikle økt kapasitet og forsyningssikkerhet i Norge. Det har vært et gjennomgående problem i hele den siste perioden. Det er også slik at det er sagt at de store vannkraftutbyggingenes tid er over. Men det er et stort potensial. NVE viste at det var 205 TWh teknisk og økonomisk utnyttbart potensial. 119 TWh er utnyttet. Når det gjelder f.eks. småkraftverk, er det et potensial på ca. 25 TWh. Her må statsråden snart avklare hva han vil gjøre med det i forhold til grønn energi, i forhold til el-sertifikater og slike ting. Det gjenstår mye.