Jeg vil i likhet med foregående taler takke hele komiteen og også forslagsstillerne for å ha brakt en viktig debatt på bane. Vi har hatt en god prosess, og vi har hatt gode høringer, hvor både Trygg Trafikk og Landslaget for nærmiljøskolen, LUFS, har vært inne og gitt gode innspill. Det å drive politikk handler i veldig stor grad om å kunne sette seg inn i andre menneskers situasjon. Når jeg tenker på denne saken, tenker jeg: Hvordan ville jeg forholde meg som forelder, hvordan ville jeg oppleve at min ni år gamle datter f.eks. måtte stå på bussen? Hvordan ville jeg oppleve at hun hadde en reisevei til skolen på opptil 2–3 timer? Jeg kan vel si det ganske klart her, at det ville jeg overhodet ikke akseptert. Slik tror jeg det er med de fleste av oss. Jeg registrerer også at det er litt ulike forslag. Vi går nok ikke fullt så drastisk til verks som opposisjonen, men intensjonene og målsettingen er vi helt enige om. Derfor håper jeg at denne debatten ikke blir en diskusjon om virkemidler, men en diskusjon om målet, og at vi alle ønsker oss dit – å få til en trygg og sikker skoletransport for barn og ungdom. Noen ord om det vi kan kalle for sikkerhetsproblematikken her: Det er jo kun fire fylkeskommuner som har kvalitetssikret dette. I fare for å terge på meg noen lokalpolitikere – jeg har jo vært det selv også, og det kan til og med hende at jeg selv har oversett det – så må jeg si at jeg skjønner ikke helt hvordan fylkespolitikere og andre lokalpolitikere tør å gamble med dette. Hvis det skulle skje noe galt, tror jeg det ville være veldig lite hyggelig for de politikerne som har ansvaret. Så herved er det gitt en klar utfordring til fylkespolitikerne om å legge det inn som et kriterium når det gjelder skoletransport. Det er ikke sikkert at vi kommer videre med bare utfordringer og ønsker om at det skal skje noe lokalt. Derfor går komiteen samlet inn for å be Regjeringen om å se på behovet for endringer og presiseringer i vegtrafikkloven med tilhørende forskrifter, eventuelt ny forskrift til opplæringsloven, for å sikre elevene en forsvarlig skoleskyss. Så litt til det som går på reisetid. Vi merker jo det nå på kvelden at vi ikke er så veldig opplagte, og da kan en jo tenke seg hvordan barn og ungdom har det som kanskje sitter 2–3 timer på en skolebuss eller bruker annen kollektivtransport hver dag. Det er neppe skolefaglig forsvarlig og neppe sosialt forsvarlig. Rapporter viser også at det kan gi helseplager. Men alt henger jo sammen med alt, og dette henger bl.a. sammen med kommuneøkonomi. Derfor er jeg glad for det kommuneløftet som vi har stått for nå i de to siste årene, og håper at det kan være med og bidra til færre skolenedleggelser. Det er jo et tankekors hvis det lønner seg for kommunen å legge ned skoler, slik at en da bare påfører fylkeskommunen større kostnader. I noen tilfeller gjør det faktisk det. Hvis kommunene i de tilfellene selv hadde måttet betale fullt ut for skoleskyssen, hadde det ikke lønt seg. Men det gjelder altså bare i noen tilfeller. Derfor går vi også inn for å se på kostnadsfordelingen mellom fylkeskommunene og kommunene. For det er et tankekors, som sagt, hvis det ligger et slikt incitament til å legge ned kommunale skoler. Helt til slutt: Forslaget om å overføre ansvaret for skoleskyss til kommunene tror vi heller ikke er noe smart trekk, og da støtter vi oss også til Trygg Trafikk, som mener bestemt at det er fylkeskommunen som bør ha det ansvaret. Kommunene blir i stor grad for små til å forhandle seg fram til gode avtaler og få til en ordentlig samordning. Det som er det springende punktet her, slik iallfall vi ser det, er den økonomiske fordelingen mellom kommunene og fylkene i noen tilfeller.