En sterk og sunn kommuneøkonomi er en forutsetning for et godt velferdstilbud i hele landet. I Soria Moria-erklæringen sa vi det krystallklart: Kommunesektorens frie inntekter skal styrkes betydelig i løpet av stortingsperioden, slik at tilbudet i skolen og eldreomsorgen kan bedres. Jeg tror ingen er i tvil om at vi har forstått hva uttrykket «betydelig» betyr. Vi gikk høyt ut fra hoppkanten og lovte 5,4 milliarder kr mer i frie inntekter for 2006. Da budsjettet kom, var vi oppe i 5,7 milliarder kr. I dag kan vi konstatere at veksten i frie inntekter for budsjettåret 2006 vil bli på hele 9,5 milliarder kr. Regjeringen lar kommunesektoren få beholde hver eneste skattekrone som kommer ekstra dette året, fordi hver eneste krone trengs. Viktige velferdstilbud er reddet fra kutt, mange steder er det blitt rom for å bedre tilbudet, særlig overfor dem som aller mest trenger et bedre tilbud. Apropos hoppkant: Om vi ikke helt hører Kollen-brølet, må det kunne sies at vi har vakt mer enn alminnelig begeistring rundt omkring. Ekstraordinære skatteinntekter gir også mulighet for å rette opp mye av underbalansen i kommuneøkonomien. Økningen i skatteinntekter gir også rom for å øke veksten i kommunenes frie inntekter neste år i forhold til hva som var lagt fram i kommuneproposisjonen og revidert nasjonalbudsjett. Tallet er nå økt til nærmere 3,7 milliarder kr. Og for øvrig – som alle vi her vet: Kommunenes og fylkeskommunenes mulighet til å gi et godt tilbud handler om mer enn de frie inntekter. Egne tilskudd til barnehagesatsingen er ett eksempel på det. At sektorens økning i samlede inntekter for 2006 og 2007 utgjør mer enn om lag 18 milliarder kr, forteller om en formidabel satsing. Og vi er ikke ved veis ende. Vi har enda større ambisjoner, for å sikre enda bedre kvalitet og nødvendig kvantitet. Vi fortsetter satsingen på vår felles velferd. Det er derfor vi er her, og det er derfor vi ville komme i flertalls- og regjeringsposisjon. Også skattesvake kommuner vinner, gjennom inntektsutjevningen, på at kommunesektoren blir tilgodesett med økte skatteinntekter. Men fordi vi mener rammeoverføringer gir best fordelingseffekt, valgte vi å legge hele veksten på 5,7 milliarder kr ved budsjettbehandlingen i fjor inn i rammetilskuddet. Derfor kommer de kjærkomne 1 250 mill. kr i ekstra påplussing i frie inntekter neste år i form av rammetilskudd. Alle kommuner opplever en ny tid. Likevel: Fortsatt er det kommuner, både små og store, som har det strevsomt med å få endene til å møtes. Årsakene kan være mange, og ofte illustrerer det hvor tøft mange kommuner har hatt det de siste årene. Men ikke sjelden er mye av problemet knyttet til dagens inntektssystem. Noen kommuner kommer dårlig ut på flere kriterier og føler at de ikke får sin del av veksten i kommuneøkonomien. Det akter vi å gjøre noe med. Som mange lokalpolitikere er også vi i Arbeiderpartiet og de to andre regjeringspartiene utålmodige. Men systemet er innfløkt, og vi må gjøre godt arbeid. Dette er virkelig en sak der alt henger sammen med alt. Dessuten inviterer vi til samarbeid med alle partier i Stortinget. Vi mener det er klokt å gjøre det slik for å få til et best mulig inntektssystem som skal stå seg over tid. I disse dager nedsetter Kommunal- og regionaldepartementet et tverrpolitisk utvalg, som skal presentere sin rapport den 15. september neste år. Utvalget består i hovedsak av lokalpolitikere fra ulike typer kommuner. Endringene skal presenteres i kommuneproposisjonen for 2008 og gjelde fra 2009. Det byr på utfordringer å være kommune, enten den opplever sterk befolkningsvekst eller sterk nedgang. Derfor ønsker vi at vi særlig i forbindelse med gjennomgangen av inntektssystemet skal se på disse kommunenes spesielle situasjon, og se om det er grunnlag for å ha spesiell kompensasjon for disse kommunene liggende i inntektssystemet. Helt til slutt – for å oppsummere: Vi er i rute og mer enn det. Når Regjeringen får lagt fram enda et statsbudsjett eller to, og et bedre inntektssystem er på plass, kan norske kommuner, det vil si liten og stor i dette landet, i så måte virkelig gå lyse tider i møte. Og slik skal det være, for velferd er viktigst.