Reiselivsnæringa er ei stor og viktig næring i Noreg. Derfor er det prisverdig at forslagsstillarane har teke initiativ til å setje dette på den politiske dagsordenen. Reiselivet skaper verdiar for om lag 60 milliardar kr og sysselset i overkant av 140 000 menneske. Desse arbeidsplassane blir skapte over heile landet og er ei viktig distriktsnæring. I tillegg blir mange kvinner også sysselsette i denne næringa. Det er eit stort potensial for å styrkje den internasjonale marknadsføringa av Noreg som reiselivsmål. Eg vil minne om at det i 2006 blei vedteke å auke midlane til profilering i utlandet med heile 72,5 mill. kr, slik at den totale summen til internasjonal marknadsføring i 2006 er oppe i 172,5 mill. kr. Reiselivet representerer store utfordringar og moglegheiter. Dagens turist er ein erfaren reisande som stiller store krav både til opplevingar og til aktivitet. Min påstand er at Noreg som destinasjon kan tilby turistane både innhald, opplevingar og eigenaktivitetar. Eg er glad for at Regjeringa er så tydeleg på reiselivssatsing gjennom Soria Moria-erklæringa. Erklæringa legg opp til ein offensiv reiselivspolitikk, og eg registrerer med glede at næringa sjølv er tilfreds med den satsinga som det no blir lagt opp til. Utviklinga av ein nasjonal reiselivsstrategi og styrking av den internasjonale marknadsføringa er viktige stikkord i så måte. Like eins er det viktig å sikre kvaliteten, og å vurdere innføring av ei frivillig sertifiseringsordning for bedrifter som ønskjer å marknadsføre seg som ein del av den norske merkevara. Måla er ambisiøse, og den nære dialogen med reiselivsbransjen er avgjerande for å nå desse måla. Det er viktig å hugse på at innsatsen ikkje berre må skje mot utlandet, for det er nemleg slik at om lag 80 pst. av gjestedøgna på norske hotell og overnattingsstadar står det nordmenn bak. Det er eit kvalitetsstempel at mange nordmenn vel å feriere i sitt eige land. Vår oppgåve er å utvikle og vidareføre ein reiselivspolitikk som set næringa i stand til å møte dei utfordringane og moglegheitene veksten i reiselivet gjev. Regjeringas mål er å leggje til rette for størst mogleg verdiskaping i norsk økonomi gjennom å skape arbeidsplassar og skape vekstbedrifter. Det vil i neste omgang skape vekst i heile landet innafor dei områda der me har særlege fortrinn. Reiselivet er eitt av desse fortrinna. Som saksordførar la eg opp til eit breitt samarbeid med opposisjonen i denne saka. Av ein eller annan grunn var ikkje det eit vellukka initiativ. Regjeringa vil, som tidlegare sagt, utvikle ein nasjonal reiselivsstrategi. Derfor er mi tilråding at Dokument nr. 8-forslaget blir lagt ved protokollen – dette fordi Regjeringa enno ikkje har bestemt seg for om ei sak skal fremjast i form av ei eiga stortingsmelding eller ein eigen proposisjon som tek i seg ein handlingsplan/strategiplan for reiselivet. For meg er det litt underleg at Fremstegspartiet, Høgre, Kristeleg Folkeparti og Venstre allereie no slår fast at dei ønskjer ei ny stortingsmelding framfor å slutte seg til vårt forslag. Lat meg òg leggje til at statsråden, gjennom brev til komiteen, viser til at det omfattande arbeidet som blir utført i departementet i desse dagane, skal Stortinget få høve til å diskutere seinare. Eg konstaterer at opposisjonen ønskjer at regjeringspartia skal samarbeide breitt med opposisjonen i viktige politiske saker. Da eg så la opp til det, gjennom komitearbeidet, var det likevel inga interesse. Det tek eg til etterretning. Det er som sagt eit omfattande arbeid på gang i departementet. For to dagar sidan inviterte departementet til samråd om desse spørsmåla. For meg var det tilfredsstillande å registrere at næringa var fullt ut fornøgd med den tenkinga som Regjeringa og statsråden legg opp til i desse spørsmåla.