Regjeringen foreslår i denne saken å avvikle Posten Norges enerett på formidling av postsendinger. Den prinsippavgjørelsen Stortinget i dag vil fatte, blir historisk, fordi Postens enerett har vært en bærebjelke i den nasjonale infrastrukturen. Det at vi har hatt et godt utbygd postnett i hele landet, med post levert til samme pris, har gjort det mulig å ha bosetting og næringsvirksomhet i hele landet. Nettopp det at det har vært én distributør med enerett for hele landet, har gjort det mulig. Overskuddet fra de deler av landet med godt inntektsgrunnlag har vært med på å finansiere distribusjonen i grisgrendte strøk. Takket være Posten har hver ei øy og hver ei lita fjellbygd i Norge et velfungerende postilbud med tilnærmet samme kvalitet og samme pris som i befolkningsrike områder av landet. Det er denne meget velfungerende organiseringen av postdistribusjonen som stortingsflertallet truer med sitt forslag. Når eneretten blir opphevet, oppstår muligheten for oppsplitting av posten, og enhetsportoen blir satt under press. Derfor går SV imot forslaget. Vi mener at den beste garantisten for å sikre gode posttjenester over hele landet i framtiden til lik pris vil være at vi har en sterk postorganisasjon i Norge med enerett til enkeltsendinger. Så hva blir konsekvensene? Regjeringen gir ikke i denne proposisjonen svar på hvordan en full liberalisering av postdistribusjonen skal gjennomføres, men ber allikevel stortingsflertallet vedta prinsippvedtaket. Så skal Regjeringen i etterkant utrede om og hvordan dette skal gjennomføres. Det er en framgangsmåte vi kjenner igjen fra tidligere saker, bl.a. saken om konkurranseutsetting av Jernbaneverkets virksomhet. Usikkerheten framgår tydelig av svarene på de spørsmålene som er stilt. Det er f.eks. ikke tatt stilling til hva som skal omfattes av enhetsportoen i framtiden. Regjeringen kan ikke svare på hva det vil koste å opprettholde enhetsportoen i framtiden. Det er derimot klart at i første omgang skal enhetsportoen bare gjelde for Posten Norge AS og ikke for konkurrentene. Det framgår at Posten Norge vil bli pålagt å tilby andre aktører sitt eget distribusjonsnett, og at Posten Norge vil miste retten til å gi ut og bruke frimerker. Dette er det historisk sus over – privatisering av frimerkene. Komiteflertallet viser til positive erfaringer fra andre land som har avviklet monopolet på postmarkedet. Hvilke land er det i Europa, med samme geografi og bosettingsmønster som Norge, som har gjort dette med suksess ? Er det Sverige, som i full skala åpnet for konkurranse om posttjenestene i 1994? Ifølge den svenske Post- og telestyrelsen er det i Sverige blitt større prisforskjeller enn i Norge, prisutviklingen for kundene på brevpost har i hovedsak vært den samme som i Norge, og det svenske postverkets økonomi er langt dårligere enn i Norge. Da spør jeg: Hva er gevinsten? Når det gjelder høringssvarene, er det nettopp bekymringen for økte prisforskjeller og konsekvensene for distriktene som framkommer i svarene fra nettopp fylker med spredt bosetting, f.eks. de nordnorske fylkene og kommunene i Fjellregionsamarbeidet på Østlandet. De framhever akkurat disse bekymringene. Også de ansattes organisasjon, PostCom, advarer mot den utvikling som drives fram i sentrale og befolkningstette områder i Europa, at det ikke er gjennomførbart i Norge med vår geografi og spredte bosetting. PostCom frykter også for konsekvensene for næringslivet og bosettingen i Distrikts-Norge. Regjeringen foreslår å avvikle eneretten to år før EU skal vurdere å gjøre det samme. Det betyr at Deutsche Post og andre utenlandske aktører kan etablere seg fritt i Norge og konkurrere med Posten samtidig som de har et beskyttet hjemmemarked i sitt eget land. Jeg vil også vise til OECD-rapporten «Promoting Competition in Postal Service» som karakteriserer utlevering av post til små og mellomstore sluttbrukere som naturlige monopol. Den høyst sannsynlige konsekvensen av dette vedtaket er at det vil bli betydelig dyrere for staten å opprettholde enhetsportoen, fordi nye aktører bare vil gå inn i de markedene som er lønnsomme, dvs. drive fløteskumming i de mest lønnsomme delene av landet. Det vil igjen svekke Posten Norges økonomi. Alternativet er å oppheve eneretten, slik Posten Norge ber om, for å kunne konkurrere på like vilkår. Da vil vi få prisforskjeller i landet. Så det blir feil uansett, og det vil svekke et velfungerende system. Privatisering og deregulering av infrastrukturen har vært denne regjeringens prioriterte politikk. Den er i høyeste grad ideologisk motivert. Vi ser mønstret gjenta seg, konsekvensene utredes ikke på forhånd; det skal gjøres i etterkant. Vi er ikke overrasket over at Høyre og Fremskrittspartiet gjør dette, men Kristelig Folkepartis velgere må spørre seg om hvilket parti de er medlemmer av, som til de grader går inn for liberalisering av en infrastruktur som er så viktig for Distrikts-Norge. Dette har ingenting med modernisering å gjøre. Norge burde være det landet i Europa som hadde sterkest grunn til å holde igjen, nettopp på grunn av vårt bosettingsmønster, med spredt bosetting, og nettopp fordi den postorganiseringen vi har hatt i dette landet, utviklet over 360 år, har vært så vellykket.