Statsråd Dåvøy har ved flere anledninger understreket behovet for reell likestilling mellom kjønn. Det er bra, men når det kommer til handling, er jeg litt skuffet. FN opererer med seks hovedkonvensjoner. Tre av disse er gjort til norsk lov gjennom menneskerettighetsloven fra 1999: konvensjonene om sivile og politiske rettigheter, økonomiske, sosiale og kulturelle rettigheter og barnets rettigheter. De tre andre er konvensjonene om kvinnediskriminering og tortur. Arbeiderpartiet mener det er på tide å innarbeide disse konvensjonene i menneskerettsloven. Menneskerettsloven har en forrang som betyr at ved konflikter skal menneskerettighetene gå foran bestemmelser i annen lovgivning. Det vil bety at en gir kvinnekonvensjonen og rasediskrimineringskonvensjonen en tyngde i norsk lov. Likestillingsombudet har ved flere anledninger sagt at kvinnekonvensjonen hører hjemme i menneskerettsloven. Men det bryr tydeligvis ikke Regjeringen seg noe om. Hege Skjeie skriver i en artikkel i Dagbladet 23. april 2005 bl.a.: «Regjeringen Bondevik vil gjerne framstå som menneskerettighetenes fremste våpendrager. I øst og vest, samt sør – men fra nå av altså ikke i nord, der Regjeringen selv bor. Her gjelder andre regler. FN kan nok ha sine hovedkonvensjoner om menneskerettighetene, men på norsk skal vi fra nå av trekke våre egne skiller mellom disse. Da får vi på norsk noen «særlig sentrale» menneskerettighetskonvensjoner, og noen ikke-så-sentrale konvensjoner. Bare de «særlig sentrale» konvensjonene hører hjemme i menneskerettsloven. Først i rekken av ikke-så-sentrale konvensjoner står, slik Regjeringen ser det, de som verner mot kvinne- og rasediskriminering. De får heller innarbeides i andre lover, slike som ikke har samme rettslige tyngde som menneskerettsloven. «Ett sted må grensen gå!» pleier de å si i Justisdepartementets lovavdeling. Her går den altså. Rett foran kvinne- og rasediskrimineringskonvensjonene.» Jeg er enig i det som jeg nå har sitert. Vi kan ikke godta at kvinners rettigheter blir annenrangs. Hvorfor i all verden er det så stor motstand mot å innarbeide kvinnekonvensjonen i Menneskerettighetskonvensjonen? Det må faktisk statsråden forklare meg enda en gang.