Jeg vil benytte anledningen til å takke interpellanten for å ha tatt opp en svært god sak og statsråden for å ha gitt et veldig godt svar. Dette er et tema som jeg har vært borti veldig mange ganger i jobben på Stortinget. Derfor er det godt å høre at man nå er i ferd med å få en helhetlig strategi for å forebygge at skader oppstår når man er så uheldig å få en sykdom, men også at man har en mye mer systematisert oppfølging når sykdommen er der og man trenger behandling. Da er det viktig at man får implementert NSAM-strategien, slik at alle leger i førstelinjetjenesten benytter en systematisk tilnærming til det. Jeg kunne tenke meg å spørre statsråden, når det nå er i overkant av 50 pst. av legene som benytter denne strategien, om man skal få alle til å gjøre det, og om man har en tidshorisont på det som er ganske kort. For det er utrolig viktig at man kommer i gang med dette arbeidet veldig fort. Det skulle jo ikke koste noe. Tvert imot burde det redusere utgiftene til helsevesenet vesentlig at man får ned antall amputasjoner med halvparten, som en slik strategi kan innebære. Det andre er de faglige retningslinjene som spesialisthelsetjenesten skal rette seg etter. Kan statsråden også si litt om tidshorisonten på det? Her foregår det, som hun selv og interpellanten påpeker, et veldig godt arbeid, f.eks. i Stavanger. Er det mulig å få på plass også slike retningslinjer ganske raskt? Det er de spørsmålene som jeg ønsker å fokusere videre på, for det er det å få denne jobben opp å stå veldig fort som nå blir viktig. Til slutt har jeg også lyst til å si at jeg er veldig enig i det representanten Mandt-Bartholsen sa – og det tror jeg også alle er enig i – at det er viktig når folk først har blitt syke og får et problem med sykdommen, at vi ikke omtaler egenbehandling på en slik måte at folk føler at de får en skyld for at de har blitt så syke at de kanskje må amputere. Det er et veldig fokus på helse i debatten rundt sykdomsforebygging i dag, og det er veldig viktig. Jeg er veldig glad for det. Jeg har veldig tro på det. Jeg har veldig tro på kampanjer for at vi skal bevege oss mer, røyke mindre og drikke mindre og i det hele tatt ta ansvar for egen helse. Men det er veldig viktig at vi greier å ha debatten på en slik måte at de som blir syke, ikke får skyld. For de aller fleste sykdommer kommer ikke av at man gjør noe galt, men man er rett og slett uheldig og får en sykdom av en eller annen årsak, som man i de aller fleste tilfeller ikke kan gjøre alt med i hvert fall. Jeg ønsker statsråden lykke til med arbeidet både med den forebyggende strategien og med den kurative strategien, og ønsker altså litt mer tilbakemelding på hvor raskt hun mener at disse strategiene kan implementeres både i spesialisthelsetjenesten og i førstelinjetjenesten.