Det vi ber om, er at en setter i gang arbeidet med en ny formålsparagraf. Det er det vi ber om! For å få i gang prosessen viser vi til et utkast som allerede ligger der, som er bearbeidet, som er gjennomarbeidet, og som skolegruppen under Verdikommisjonen la fram. Er det noen i denne sal som vil påstå at det utkastet som ligger der, ikke er verdiforankret? Er det noen her som vil si at det utkastet som kom fra Verdikommisjonen, ikke er verdiforankret? Alle i denne sal går inn for en formålsparagraf som har en verdiforankring. Det skulle jo bare mangle! I den grad vi trenger en formålsparagraf – jeg er ikke sikker på at vi gjør det, men la oss si vi trenger det – skal vi selvsagt ha en verdiforankret formålsparagraf. Det er ikke det som er problemet. Men vi kan ikke ha en formålsparagraf som sier at skolen skal hjelpe muslimer til å gi barna en kristen oppseding. Det er det vi har i dag. Det er vi nødt til å ta innover oss og gjøre noe med. Det ligger et forslag her fra Verdikommisjonen, og en professorgruppe fra Menighetsfakultet har lagt fram et forslag – alt dette kan en bruke som utgangspunkt. Disse er selvsagt forankret i verdier. Det blir et tankekors når Meltveit Kleppa sier at hvorvidt vi skal ha en diskusjon om eller endre formålsparagrafen, må Kirken selv ta initiativ til. Det er ikke Kirken som skal ta initiativ til dette, det er vi. Dette er et politisk spørsmål, og det er ikke Den norske kirkes ansvar. Det må være klinkende klart at hvis vi skal endre formålsparagrafen, er det ikke fordi Kirken kommer og ber oss om å gjøre det, men det er fordi vi rent politisk sier at det må vi gjøre, det ønsker vi å gjøre. Vi ønsker en formålsparagraf som i sterkere grad er verdiforankret, men som tar hensyn til at det norske samfunn har endret seg. Så synes jeg det er veldig flott, veldig bra, at representanter fra Den norske kirke, iallfall noen sentrale representanter, er klare og tydelige på at dette er de også enig i. Det er det vi ber om. Og jeg understreker enda en gang til at den selvsagt skal være verdiforankret. Så til disse endringsforslagene. Jeg tror også disse forslagene imøtekommer FNs menneskerettskomites behov, det tror jeg. Men spørsmålet som er avgjørende, er om dette imøtekommer behovene til grupper i det norske samfunn. Er det fortsatt store grupper i det norske samfunn som sier at dette ikke er godt nok, et stort mindretall som mener at her har vi ikke kommet langt nok, her har vi ikke gjort de endringene som er nødvendige, er vi egentlig ikke kommet så forferdelig mye lenger. Det er det som bekymrer oss. Vi har behov for ro om dette faget, vi har behov for å lage et godt verdifag, et godt religionsfag, som er et godt grunnlag for samtale og diskusjon i klasserommet.