Fremskrittspartiet er det eneste partiet i denne salen som er tilhenger av norsk nøytralitet i forhold til EU. Derfor er det etter mitt skjønn dobbelt gledelig at Fremskrittspartiet så klart og ureservert støtter opp om den avtalen som Regjeringen har undertegnet med Sverige, Finland og Estland. Jeg oppfatter også representanten Høglund slik at Fremskrittspartiet ikke under noen omstendigheter kan tenke seg å medvirke som noen form for fødselshjelper for et regjeringsalternativ som vil begynne å klusse med dette. Det synes jeg også er gledelig. Det jeg gjerne ville spørre Høglund om, er hvorfor Fremskrittspartiet fremdeles gjentar sin skepsis mot den videre utviklingen av EUs forsvars- og sikkerhetspolitikk, så lenge den skjer i avtalefestet samarbeid med NATO, som den hele tiden har gjort. Hvorfor er man da engstelig?