Internasjonalt sett har Norge en enestående økonomisk handlefrihet. Det er mange som over lang tid har undret seg over lederskapet i landet, over hvorfor man ikke i større grad har utnyttet den enestående økonomiske handlefriheten til å sikre seg varige verdier som setter varige spor etter seg. Det er ganske opplagt – og det er et sterkt krav i befolkningen – at statens investeringer i kommunikasjoner må økes kraftig i tida framover. Det innebærer at man på breibandsida, hvor fiber er framtidsretta for mange, må få en overgang fra en etterspørselsstyrt investering til en tilbudsstyrt investering, at man må få mobildekning over hele landet, at kaier, farleier og veier blir prioritert, og ikke minst at man innen jernbane kommer vekk fra den forhistoriske situasjonen for mange banestrekninger. Senterpartiets samferdselsminister har gitt Samferdselsdepartementet en ny giv. Budsjettet for 2007 er for oss en etappeseier, hvor man oppfyller Nasjonal transportplan for 2007. Men det er ikke mer enn en seier på én etappe. Nye etapper må prioriteres. Det er det et unisont krav om ute i befolkningen. Ved 2007-budsjettet fikk vi en kraftig prioritering av penger til vedlikehold og opprusting. Endelig, er det mange som sier, har vi fått en praktisk statsråd som evner å prioritere praktiske ting, noe som har vært et forsømt kapittel under mange tidligere statsråder. Når jeg treffer lokomotivførere på Bergensbanen, så sier de at Per, endelig kan vi kanskje få gjort noe med de mange saktekjøringsstrekningene som er på Bergensbanen. Det er 10–20 saktekjøringsstrekninger hvor man må ned i 40 km/t som følge av at banelegemene og sikten ikke er tilfredsstillende i forhold til det som er tidas krav. Det er altså svært gledelig at vi har fått et praktisk handlag som, slik det nå viser seg i denne saka, kan kombineres med vilje til visjonære utredninger. Den sørnorske høyhastighetsringen utredes av Jernbaneverket for å få belyst potensial og økonomisk realisme og skal inngå som et grunnlag for Nasjonal transportplan 2010–2019. Det har stor betydning for å knytte Sør-Norge bedre sammen. Togtilbudet er over lang tid blitt svekka i dette området. Mange daler har naturlig nok mista toget av forskjellige grunner. Det er nå veldig interessant at det er et bredt flertall som ber om en snuoperasjon gjennom en dristig utredning. Også for mitt fylke, Buskerud, er det en gledelig utvikling. Jeg vil si at dette arbeidet iallfall vil måtte føre til økte investeringer i kommunikasjoner i det kommende budsjettet, og dette er en stor, prioritert senterpartisak. Så sjøl om utredningen i første omgang vil innebære at en må se det på lengre sikt, har det et løft og en visjon over seg som vil få praktiske konsekvenser: At jernbanelegemet kommer ut av den begredelige situasjonen det i lang tid har vært i.