Jeg noterer med tilfredshet at utenriksministerens og Regjeringens lojalitet er fullt ut til stede overfor de norske soldatene på bakken i Afghanistan og ikke overfor SV-ere på plenen utenfor Stortinget. Det jeg vil spørre om, er om ikke utenriksministeren ser det noe problematisk, basert på den henvisning han gjorde til den gjensidige avtalen mellom ISAF og «Enduring Freedom», som virker operativt fornuftig, at man nærmest kan etterlate et inntrykk av at soldaters liv har en slags gradert verdi. Hvis du kunne risikere å være amerikaner, er du mindre beskyttet, ifølge SV-logikken, enn hvis du er norsk soldat. Men nettopp den avtalen som utenriksministeren viser til, handler om at dersom en er soldat i folkerettslig oppdrag for å bygge sivilisasjon og demokrati i et land, skal en beskyttes. En skal vite at folkeretten følger en. Mitt spørsmål er: Greit med seminar, greit med plen, men det må jo være problematisk å ha et gradert syn på dem som skal forsvare folkeretten og demokratiet i et land?