Jeg mener at det ikke fins noen helt klar fasit på hva som er et korrekt lønnsomhetsbegrep. Det skyldes dels at det kan være ulike vurderinger av hva som er privatøkonomisk lønnsomt. I diskusjonen rundt Union har vi jo nettopp hatt det, og ikke minst Høyres tidligere næringsminister Børge Brende var veldig opptatt av at det var et problem at mens det var noen private investorer som mente at det var lønnsomt å gå videre, nektet de private eierne å selge til disse investorene. Så den tenkningen kan jo ikke være helt fremmed for Høyre heller, når Høyres næringsminister nettopp forfektet problemet med lønnsomhetsbetraktninger, og man altså ikke fikk lov til å gjennomføre et lønnsomt kjøp fra dem som ønsket å kjøpe Union. Det er punkt 1. Punkt 2 er at det er en vesentlig forskjell mellom privatøkonomisk lønnsomhet og samfunnsøkonomisk lønnsomhet. Det kan være privatøkonomisk lønnsomt å nedlegge en bedrift og la folk bli arbeidsløse, men det kan ha samfunnsøkonomiske kostnader. Det er en del av politikkens oppgave å forsøke å korrigere for de samfunnsøkonomiske kostnadene som den type privat atferd medfører, og det skal vi fortsette med å gjøre.