Etter den kalde krigens slutt står Norge overfor nye muligheter, men også nye utfordringer, i nord. Mulighetene er først og fremst skapt ved at spenningene fra den kalde krigen er borte. I dag preges regionen av økt tillit og samhandel mellom landene. Mulighetene relaterer seg først og fremst til de store ressursene som finnes i området: olje og gass, men også fisk og andre marine ressurser. Slik er nordområdene av særlig viktighet, ikke bare for Nord-Norge, men for hele Norge. Samtidig skaper disse ressursene også økt interesse fra flere andre land. I dette sårbare området er det en viktig oppgave å sikre de rike marine ressursene, og økt aktivitet i området må derfor skje på en miljømessig bærekraftig måte. Klimarapporten, som ble lagt fram for Arktisk Råd sist november, gav oss ny kunnskap om hvordan global oppvarming vil gi dramatiske endringer i Arktis. Dette er endringer som også Norge må ta alvorlig og forberede seg på. Vi må være i fremste rekke når det gjelder forskning, bl.a. på hvordan det biologiske mangfoldet i havet påvirkes av klimaendringer. Jeg er derfor glad for at det i komiteen er enighet om å bygge et forskningsfond innenfor rammen av Arktisk Råd, som skal prioritere nettopp å forske på disse feltene. En annen hovedutfordring er de uavklarte avgrensningsspørsmålene, der norske posisjoner til dels bestrides og til dels mangler aktiv støtte. Norge hevder suverenitet over et svært stort sjøterritorium, samtidig som denne suvereniteten er omstridt, og der mange land ikke har noen klar posisjon til den norske holdningen. Suverenitetshevdelse og miljø- og ressursforvaltning er og må være kjernepunktene i den norske nordområdepolitikken. Vi må derfor legge økt vekt på politiske og økonomiske instrumenter. Det er store forventninger til hva videre utvikling innenfor petroleumssektoren kan bidra med i nord. Det tilsier norsk tilstedeværelse og nærvær, og det tilsier mer bilateralt samarbeid med Russland. Nettopp de store miljøutfordringene bør være en selvstendig begrunnelse for at Norge må være til stede, vi må være i forkant, bruke våre økonomiske ressurser og vår fremste kompetanse for å sikre petroleumsaktivitet innenfor en miljømessig forsvarlig ramme. Selvsagt kan ikke alle utfordringer i nord løses gjennom norsk-russisk samarbeid alene. Likevel er samarbeidet med Russland spesielt viktig. Norge må legge opp til en mer helhetlig politikk i forhold til Russland, slik komiteen også enstemmig tar til orde for. Samarbeidet med Nordvest-Russland skal være en del av et mer omfattende norsk-russisk samarbeid. Regionalt samarbeid over landegrensene er en viktig del av en helhetlig politikk for nordområdene. Barentssamarbeidet og samarbeidet rundt Arktisk Råd har fått økt betydning. Barentssekretariatet har opparbeidet seg en betydelig kompetanse gjennom årene som har gått siden det ble opprettet i 1993, og samarbeidet er blitt en drivkraft i regionen. Arktisk Råd er det eneste regionale samarbeidsorgan der alle de åtte arktiske land er medlem, herunder USA og Canada. Dette er også det samarbeidsorgan – det eneste – der urfolkene i nord i møte med representanter for regjeringene får fremmet sine interesser. Det er viktig at den norske regjeringen under Norges kommende formannskapsperiode i Arktisk Råd tar initiativ til å styrke det sirkumpolare samarbeid. Gode lokalsamfunn og økonomisk framgang i Nord-Norge er et nasjonalt anliggende, og det er en del av en helhetlig nordområdepolitikk. Herunder ligger også nærings- og distriktsutviklingspolitikk i nord. Jeg er glad for at Stortinget i dag så klart understreker at dette er avgjørende i en langsiktig strategi for å sikre våre interesser i nordområdene. Det er behov for en robust politikk for å skape næringsvirksomhet og dermed også trygg bosetting, bl.a. i en langsiktig suverenitetsmarkering. Utvidet petroleumsaktivitet utenfor Nord-Norge må naturligvis også innebære nødvendig infrastruktur i regionen. Arbeiderpartiet vil for sin del komme tilbake til dette når petroleumsaktiviteten spesielt er på dagsordenen, herunder også vurderingen av en avdeling av Oljedirektoratet i nord. Jeg har under denne debatten merket meg at enkelte representanter har reist spørsmål om hvor stor russernes interesse egentlig er for å gå i gang i nord. I går deltok jeg i Økonomisk Forum i St. Petersburg, der fokus nettopp var på nordområdene, og alle de representanter som der tok til orde for aktivitet i nord, hadde ett fokus, og det var olje og gass og transportlinjer. Til slutt vil jeg understreke, slik også komiteen gjør, viktigheten av en troverdig markering av norsk suverenitet i nord. Det betinger også militær tilstedeværelse, inkludert en sterk kystvakt.