Venstre støtter de fleste av de foreslåtte endringene i skatte- og avgiftslovgivningen fra Regjeringen fremmet i Ot.prp. nr. 77, med unntak av forslaget om å avvikle ordningen med skattefavorisering av individuell pensjonssparing og livrente, den såkalte IPA-ordningen, og forslaget om skattlegging av attførings- og rehabiliteringspenger i kombinasjon med uførepensjon fra andre enn folketrygden. Utover dette mener Venstre at det burde ha vært innført begrensede overgangsregler for tap på aksjer i deltakerlignede selskaper realisert etter 12. mai, slik det ble gjort for aksjeselskaper ved innføring av fritaksmetoden, og at også eksterne tjenester i frivillige organisasjoner der disse utgjør en svært lav prosentandel av det totale omfanget av tjenesten, får momsunntak. Venstre er også avventende til de forslag som skisseres i forbindelse med skattlegging av innbyggere bosatt på Svalbard, og vi vil forbeholde oss retten til å vurdere de ulike forslagene i forbindelse med statsbudsjettet for 2007. I tillegg fremmer Venstre, enten alene eller sammen med andre, en rekke forslag til endringer i skatte- og avgiftslovgivningen. Det gjelder forslag om å justere beløpsgrensene for arbeidsgiveravgiftsfritak for lønnet arbeid i veldedige eller frivillige organisasjoner, det gjelder forslag om å innlemme inntekter fra skognæring i bunnfradraget i jordbruksfradraget, det gjelder forslag om å styrke ansattes mulighet til medeierskap i sin egen bedrift gjennom dobling av den skattefrie rabatten ved kjøp av aksjer i egen bedrift, og det gjelder forslag om å øke avskrivningssatsene for maskiner og utstyr fra 20 til 25 pst. På tross av moderate endringer i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett 2006 er det med stor uro Venstre ser på den utviklingen som nå skjer under den rød-grønne regjeringen på skatte- og avgiftssiden, hvor det meste av skatteskjerpelsene skjer målrettet mot norsk næringsliv, norske bedrifter og norske arbeidsplasser, så også nå gjennom forslaget om å avvikle IPA-ordningen, som i stor grad rammer selvstendig næringsdrivende. Skattepolitikken er et sentralt virkemiddel for å fremme næringslivets verdiskaping. Resultatene fra den forrige regjeringens politikk viser dette klart. Skattepolitikken ble brukt på en slik måte at vi klarte å både stimulere økonomien, skape flere bedrifter og arbeidsplasser og samtidig øke skatteinngangen til det offentlige – det som Jens Stoltenberg hevdet var umulig og kalte for voodooøkonomi. Forslaget om å fjerne den skattestimulerte IPA-ordningen er på sett og vis dobbelt dramatisk. For det første skjer det helt uten gjenstand for høring eller en forsvarlig konsekvensutredning. Det er over 800 000 individuelle IPA- og livrenteavtaler, og til sammen ble det innbetalt nesten 8 milliarder kr til slike ordninger i 2005. Til sammenligning utgjør markedet for obligatorisk tjenestepensjon – som ble meget grundig utredet – kun om lag 3 milliarder kr i årlige innskudd. For det andre er det et dramatisk brudd med det pensjonsforliket som Stortinget inngikk for ett år siden. Det har hele tiden vært en forutsetning for Venstre at pensjonsreformen skulle bygge på tre grunnpilarer: folketrygden, obligatorisk tilleggspensjon og privat pensjonssparing. Det er tydelig at Arbeiderpartiet og Senterpartiet nå finner løsninger i pensjonsspørsmål mer og mer med andre – jeg tenker på regjeringskollega SV og LO – enn med de partiene som de for ett år siden inngikk et bredt forlik med. Det ser vi i denne saken, og vi så det i saken om AFP tidligere i vår. Det dramatiske nye nå er at forlikspartnerne ikke engang ble konsultert før forslag ble fremmet. Regjeringspartiene, med Arbeiderpartiet og Senterpartiet i spissen, varslet en offensiv politikk på mange områder før valget. For Arbeiderpartiets del dreide det seg om en aktiv og offensiv nærings- og eierskapspolitikk, for Senterpartiet var det nye virkemidler for jordbruksnæringen og for det frivillige Norge som stod i sentrum. Nå når disse partiene har mulighet til å gjøre valgkampretorikken om til praktisk politikk, sviktes det fundamentalt. Forslag om å styrke frivillige organisasjoner gjennom å justere beløpsgrensen for arbeidsgiveravgiftsfritak i tråd med den generelle lønnsveksten og forslag om å innlemme inntekter fra skognæringen inn i bunnfradraget i jordbruksfradraget, noe som både ville ført til økt hogst og økt lønnsomhet for de minste skogeiendommene, stemmer Regjeringen, med Senterpartiet i spissen, imot, uten at det i og for seg er gitt en eneste saklig begrunnelse. Det er i og for seg problemet med hele innstillingen – mangel på debatt og argumentasjon. Det samme gjelder forslagene om aktiv nærings- og eierskapspolitikk gjennom økning av avskrivningssatser og dobling av den skattefrie rabatten ved kjøp av aksjer i egen bedrift. Helt til slutt litt om forslaget om endringene i eiendomsskatteloven. Venstre støtter Regjeringens forslag. Det innebærer ikke at vi gir en generell støtte til økt eiendomsskatt, men at det ryddes opp i noen åpenbare urimeligheter, og at kommunene og kommunepolitikerne får større mulighet til å fatte beslutninger som angår kommunens egne borgere. For Venstres del vil det i de aller, aller fleste tilfeller medføre at det ikke blir eiendomsskatt i kommunene, f.eks. på vanlige hytter og hus. Jeg tar med dette opp de forslag jeg har referert til i innlegget.