Soria Moria-erklæringen og utenriksministerens redegjørelse i går fastslår at vi skal ha en mer aktiv europapolitikk. Norge må være en forpliktende bidragsyter for å skape et solidarisk og trygt Europa. Kjørereglene for EU er avgjørende for Distrikts-Norge, for arbeidslivet og næringspolitikken. Vi må ivareta norske interesser i denne utviklingen. For å si det enkelt: Det er viktig for Norge at det går bra for EU. Arbeiderpartiet og Regjeringen legger til grunn for sin politikk i denne perioden at Norge ikke er medlem av EU. Dette kan gi anledning til en mer åpen europadebatt om sakene og mulighetene, framfor det tradisjonelle ja/nei-perspektivet. Norge er medlem av det indre marked og de fire friheter gjennom EØS-avtalen. Det fastslås ofte at EØS-avtalen fungerer godt. Samtidig krever det stadig mer fra land utenfor et utvidet EU for å påvirke og fremme nasjonale synspunkter. Vi må kompensere med innsats for det demokratiske underskuddet vi har i forholdet til EU. Norge må videre utnytte mulighetene som ligger i samarbeidet med EU på andre områder for egne og felles interesser, som Schengen-avtalen og på det utenriks- og sikkerhetspolitiske feltet. Vi må sikre sterkere dialog med EU om den nordlige dimensjon. Jeg er fornøyd med at Regjeringen vil gjennomgå den samlede norske innsatsen i EØS og andre samarbeidsrelasjoner til EU som kan øke mulighetene for innflytelse. Det trengs sterkere mekanismer for helhetlig koordinering, slik at norske interesser kan hevdes effektivt og tidlig nok i beslutningsprosessen. Det er ikke nok å slå seg til ro med at Norge er representert i hundrevis av komiteer. Jeg er enig med utenriksministeren i at denne muligheten skal vi utnytte bedre ved klare og tydelige prioriteringer, konsentrasjon og samordning av innsats og god oppfølging av våre forpliktelser. I påvirkningen av EU-beslutninger ønsker vi en dialog og samarbeid med regionale og lokale myndigheter, arbeidslivets parter og andre organisasjoner og bevegelser. Jeg er fornøyd med at Regjeringen vil sørge for en åpen debatt om EØS- og EU-saker og involvere Stortinget i større grad. Jeg mener Stortinget selv også bør evaluere og vurdere sin framtidige håndtering av disse sakene. Vi snakker oftest om EU og EØS i forhold til Europa. Men Europa består av enkeltnasjoner med sine interesser og synspunkter, og Norge må selvsagt ha et godt samarbeid med og forhold til disse. Bilateral politisk kontakt må kompensere for manglende politisk deltakelse i EU-systemet. Vi har et spesielt forhold til våre nordiske venner i EU gjennom Nordisk Råd, og en nær dialog med våre nordiske naboer om europeiske samarbeidsspørsmål er ønskelig og naturlig. Ved utvikling av felles regler dukker det av og til opp vanskelige spørsmål, som f.eks. den aktuelle diskusjonen om tjenestedirektivet. Økt handel med tjenester gir nye muligheter også for Norge, men samtidig må vi forhindre sosial dumping. Direktivet er ikke vedtatt i EU. Det pågår en intens diskusjon i medlemslandene og i Europaparlamentet. Vi må påvirke til det siste sammen med meningsfeller i EU-landene. Så får vi vurdere sluttresultatet når vedtak foreligger. Norge har støttet utvidelsen av EU, selv om jeg vil være litt mindre sikker på hvor EUs grenser går. Vi har bidratt med betydelige beløp til de nye EU-landene. Bidragene skal fremme økonomisk og sosial utjevning, heve miljøkvaliteten og styrke det sivile samfunn. Arbeiderpartiet er opptatt av at norske myndigheter må legge til rette for norske aktørers medvirkning i dette arbeidet. Arbeidslivets parter, frivillige organisasjoner, kompetansemiljøer og næringsliv må stimuleres til å nyttiggjøre seg kontaktmulighetene finansieringsordningene gir, for å utvikle bilateralt samarbeid på ulike områder. Jeg mener i denne sammenheng det er positivt at Regjeringen har opprettet en ny tilskuddsordning i årets budsjett som kan sikre arbeidslivsorganisasjonene mulighet til europapolitisk dialog. Fagbevegelsen er en viktig samarbeidspartner for å sikre en utvikling i Europa som ivaretar den sosiale dimensjon. For å stimulere til en aktiv og bred debatt om Europa økte det rød-grønne flertallet også den økonomiske støtten til informasjon om europeisk samarbeid inneværende år. Det er usikkert hva landene i EU vil enes om for det videre samarbeidet etter at tenkepausen de selv har innvilget seg, er over. Det finnes mange alternativer. Skal en bygge videre på foreliggende traktat eller revidere den? Eller skal en ta ut enkeltområder, som også kanskje vil være viktige for Norge å følge med i, f.eks. sterkere innflytelse fra de nasjonale parlamenter? Av særlig interesse bør diskusjonen om framtidig samfunnsmodell innenfor EU-landene være, hvor Norge kan gi betydelige bidrag. Det er store saker knyttet til utviklingen i Europa, i EU og vårt forhold gjennom EØS-avtalen, som Norge må ta aktivt del i for å ivareta nasjonale interesser, men også for en større visjon. Arbeiderpartiet vil samarbeide, utnytte felles muligheter, ta vår del av et europeisk ansvar og ivareta verdier som fellesskap og solidaritet.