Saksordføreren har på en god måte gjort rede for de endringene som foreslås i aksjelovgivningen, og til dels også de viktige hensynene som ligger bak. I tillegg har Fremskrittspartiet tatt opp og begrunnet det fellesforslaget som Høyre stiller seg bak. Høyre deler Regjeringens ønske om å rydde opp i deler av den praksisen som har utviklet seg i forhold til bruken av opsjoner osv., og som en del i media har reagert spesielt høylytt på på moralsk grunnlag. Det er samtidig grunn til å si at bruken av opsjoner heller ikke nødvendigvis er faglig godt begrunnet og fortrinnsvis er et fornuftig virkemiddel ved oppstarten av et nytt selskap som f.eks. ikke har mulighet til å betale ut store lønninger med det første. Vi stemmer derfor for forslagene om godkjenning av retningslinjer og rammene for generalforsamlingen, men vi avventer forslaget – som det har handlet mye om i mediedebatten – om hvordan staten har tenkt å håndtere sine eierinteresser på dette punktet til eierskapsmeldingen kommer. Det at det ikke er så mange folk i salen, kan kanskje tyde på at forslaget ikke kommer til å medføre de store endringer, da det faktisk allerede i dag er slik at styremedlemmer stort sett representerer eierne. Det er imidlertid på det rene at arbeidet med etterkontrollen av lovgivningen med fordel kunne vært gjennomført raskere. Dette er ingen kritikk av det politiske innholdet i det som er fremlagt, og det rammer flere enn den sittende regjering. Det er først og fremst en kritikk av de strukturene vi har for utvikling av regel- og rammeverk, som er av ekstrem viktighet for dem som driver små, mellomstore og større bedrifter. Jusen her er nok utviklet av skarpe hjerner, men trykket på denne type lovgivning er lavt. Det er underveis fokusert for lite på næringslivets behov, og disse sakene prioriteres for lavt i departementet i forhold til behovene de skal dekke. Med hensyn til at en selskapskommisjon må være ressurskrevende, er det at bedrifter bruker for mye tid på å tape konkurranse, det aller mest ressurskrevende, fordi lovverket ikke er oppdatert kontinuerlig. Vi mener derfor det er på tide å etablere en slik selskaps- og næringsrettskommisjon, hvor ulike eksperter med ulikt utgangspunkt er med, herunder brukerne. Jeg er også glad for at en samlet komite følger opp innspillene vi fikk fra enkelte høringsinstanser vedrørende granskingsregelverket, for på samme måte som det har vist seg å være behov for at et kvalifisert mindretall her i huset, via kontrollkomiteen, kan kikke majoriteten i kortene, er det behov for at reglene for gransking etter aksjelovgivningen gir mulighet for at mindretallsaksjonærene gis større mulighet til å sjekke hvorvidt et selskap drives til beste for aksjonærfellesskapet – også når selskapet eller sentrale tillitsmenn ikke ønsker et slikt samarbeid eller prøver å unngå gransking. Og jeg har de senere årene sett mange eksempler på denne typen situasjoner, som har vist at regelverket ikke har hengt med. Å diskriminere noen i en ansettelsesprosess eller i en styreutvelgelse har to konsekvenser. Den ene er at den enkelte som utsettes for dette, får en dobbel yttersving å gå, i tillegg til det de kanskje har opplevd fra før. Den andre er at for samfunnet og ikke minst for det enkelte selskap er det kanskje ganske dumt og sannsynligvis lite lønnsomt på sikt å sjalte ut noen, enten det er på basis av kjønn, etnisitet, religion, funksjonsdyktighet, alder, seksuell legning, eller det er på annet grunnlag. I dag skal justiskomiteen avgi en sak om mer overordnet diskrimineringslovgivning. Da kan vi antakeligvis diskutere disse typer ting litt bredere – også når vi skal behandle temaet om kvotering noe senere. Det er ikke spesielt fornuftig at 50 pst. av Norges befolkning ikke rekrutteres til styreverv, og utviklingen går sakte. Men det er samtidig viktig at bedriftene får tid til å øke kvinnerepresentasjonen basert på reelle vurderinger av kandidatene. Vi er positive til at departementet lemper på bestemmelsen om tvangsoppløsning, da reglene ikke står i forhold til hensynet bak, men vi er opptatt av at eierne må ha en rett til å velge sine representanter. Samtidig må det ligge i hvert fall en liten pisk bak det et flertall i Norge verbalt og utad ønsker, men på grunn av manglende kjønnsmessig representasjon mener vi at andre sanksjonsmidler enn tvangsoppløsning bør brukes, og at tvangsmulkt ved manglende oppfyllelse av lovgivningens personkrav til styrer er bedre egnet som sanksjon for å fremtvinge oppfyllelse. Det aller viktigste i den saken vi behandler i dag, er faktisk behovet for å ha et oppdatert lovverk til enhver tid. Det får vi nå, men jeg håper at det ikke går like lenge til neste gang man foretar etterkontroll av denne type lovgivning, da det er veldig mange selskaper som sliter med at de ikke konkurrerer på like fot. De har 10 meter ekstra å løpe i forhold til de selskapene de konkurrerer med f.eks. i utlandet. Jeg viser også til det representanten Horne fra Fremskrittspartiet tok opp i forhold til de forslag vi har fremmet og fått nedstemt tidligere, og til de forslagene som har ligget i finanskomiteen til behandling en stund med hensyn til å sikre små og mellomstore bedrifter bedre konkurransevilkår i form av bl.a. bedre selskapsrettslig regelverk. Jeg tar herved opp de forslag som Høyre står alene om.