La meg innledningsvis få rette en takk til utenriksministeren og til forsvarsministeren for en grundig redegjørelse her i dag. Det er grunn til å uttrykke optimisme når våpenhvilen i Libanon nå er på plass gjennom FN-resolusjon 1701. Vi må imidlertid konstatere at våpenhvilen er skjør, og det er derfor viktig at det internasjonale samfunn, og ikke minst partene selv, bidrar til å bringe ro i området. Regjeringen gav tidlig, helt fra i sommer, uttrykk for at Norge er positiv til å få på plass en internasjonal styrke i området, og har også gitt signaler om mulige norske bidrag. Dette er i tråd med Soria Moria-erklæringen, som legger særlig vekt på å styrke FNs rolle i verdenssamfunnet, og at vi skal øke vår deltakelse i FN-ledede operasjoner. Utenriksministeren og forsvarsministeren har i denne prosessen, fram til dagens orientering i Stortinget, gitt god informasjon i en meget komplisert sak. Noen har stilt spørsmål om Norge har kapasitet til å delta i en FN-operasjon i Libanon med tanke på vårt langsiktige engasjement i Afghanistan og planer om ytterligere deltakelse i Darfur. Jeg mener at det at Norge bidrar med et maritimt bidrag til FN-operasjonen i Libanon med fire missiltorpedobåter av Hauk-klassen og et mannskap på om lag 100 personer, ikke vil komme i konflikt med Norges forpliktelser i Afghanistan eller et eventuelt styrkebidrag i Darfur. I løpet av de siste ukene og i dag har vi også fått klargjort bl.a. selve konseptet for operasjonen, engasjementsreglene og andre lands bidrag. Forutsetningene, selv om det gjenstår noe, er etter min mening på plass for at Norge skal kunne bidra med styrker. Slik jeg har forstått det, skal den maritime styrken i henhold til konseptet overvåke libanesisk territorialfarvann, kontrollere og eventuelt borde skip for å hindre at ulovlige våpen fraktes sjøveien til Libanon. For å oppnå dette er det foreslått etablert tre kontrollpunkter utenfor libanesisk territorialfarvann for fartøy som har til hensikt å anløpe Libanon. Hensikten er på et tidlig tidspunkt å avdekke om det er fartøy som motsetter seg frivillig inspeksjon. Territorialfarvannet skal i henhold til konseptet kontrolleres på en slik måte at Israel ikke gis noen foranledning til selv å gå inn. Det betyr at styrken effektivt må hindre enhver væpnet gruppering i å operere i området. Engasjementsreglene er viktige i en slik situasjon, hvor det er flere parter å forholde seg til. Det er viktig at ingen regler hindrer den maritime styrken i å bruke makt for å forsvare seg selv. Reglene for maktanvendelse vil gi styrken tilstrekkelig troverdighet for å gjennomføre oppgaven med å kontrollere skipstrafikk inn til Libanons kyst og hindre illegal transport av våpen eller annet militært materiell. Engasjementsreglene gir styrken anledning til å bruke et minimum av makt mot den som måtte søke å hindre styrken i å løse sine oppgaver, og samtidig gis styrken anledning til å bruke den makt som er nødvendig og forholdsmessig for å stanse, omdirigere, oppbringe, borde, inspisere eller ransake mistenkte sivile fartøyer som ikke frivillig følger styrkens pålegg. Forsvarssjefen har understreket at mannskapene er fullt kvalifisert til å gjennomføre den type operasjoner det her er snakk om. Videre vil erfarent personell, befal og spesialister, bli anvendt i ledende stillinger og kritiske funksjoner. Fartøyene og besetningen er på forhånd generalmønstret og sertifisert for NATO-operasjoner. Jeg har derfor tillit til at våre styrker er vel kvalifisert til å løse oppdraget. Det er viktig at sikkerheten for egne soldater alltid har høy prioritet. Norge skal være en tydelig fredsnasjon. Regjeringen vil her i tråd med våre mål i Soria Moria-erklæringen styrke Norges bidrag til å forebygge, dempe og løse konflikter. I Soria Moria-erklæringen står det at deltakelse i internasjonale operasjoner skal være forankret i FN-pakten og ha et klart FN-mandat. FN er den eneste internasjonale instans som kan legitimere bruk av makt. Det skal være en høy terskel for bruk av militærmakt. Norge skal ikke delta i forebyggende angrep som ikke er autorisert av FN. Gjennom vårt engasjement bidrar vi til fred og demonstrerer solidaritet med det internasjonale samfunn, samtidig som det trygger vår egen sikkerhet. Norge har lange tradisjoner for å stille styrker når FN ber om det. Norge er politisk høyprofilert i Midtøsten, og FN er en av pilarene i norsk utenrikspolitikk. Det er derfor naturlig at Norge stiller styrker når FN ber om det, nettopp i Midtøsten. Vår beslutning om å delta i FN-styrken i Libanon er et godt eksempel på gjennomføring av Soria Moria-erklæringen i praksis. Det vil også gi et godt grunnlag for det diplomatiske feltarbeidet som vil være nødvendig for å få til en varig fred i området.