På grunnlag av forslaget og komiteens innstilling hadde jeg egentlig ikke ventet at dette skulle bli en reprise på valgkampen for godt og vel ett år siden, men jeg konstaterer at det er enkelte som er opptatt av å kjøre den reprisen. Jeg tror det er til begrenset glede for brukerne av helse- og omsorgssektoren i dette landet. I sin alminnelighet er brukte valgkamper noe av det mest mistrøstige som finnes. Det må være tillatt å minne både representanten Skjælaaen og representanten Thorkildsen om at det var den forrige regjering som startet arbeidet med den meldingen som komiteen nå arbeider med, og det arbeidet var kommet ganske langt. Det som var hensikten den gangen, var helt klart å vektlegge de kvalitative aspektene sterkere enn de kvantitative, for vi har hatt veldig mange skippertak i årenes løp når det gjelder omsorgssektoren, som alle sammen har hatt det til felles at de har dreid seg om kvantitative størrelser, ikke om kvalitative størrelser. Det var derfor man startet arbeidet med en kvalitetsmelding om omsorgssektoren. Bakgrunnen for det forslaget vi behandler i dag, er at all erfaring viser at nøkkelen til kvalitet er kompetanse. Hvis kompetansen ikke er til stede, er det å etablere den fornødne kvalitet et meget, meget vanskelig prosjekt. Mer komplisert behøver det ikke å være. Så registrerer jeg at det sendes dobbelte signaler både fra statsråden og fra talspersoner fra regjeringspartiene. På den ene siden berømmer man forslaget og sier at det er godt, og på den annen side sier man at det er ubetimelig at det reises. Jeg kan love at forslagene kommer til å følge med på lasset i komiteens videre behandling av omsorgsmeldingen. Innstillingen fra flertallet i komiteen går jo heller ikke ut på å avvise forslaget, men på å vedlegge det protokollen. Det må jo bety at man ser at det er et vesentlig innhold i forslagene som det er verdt å ta med seg videre, hvis man er interessert i brukerne – vel å merke – av omsorgstjenestene i dette landet. Jeg forutser at vi får rik anledning til å vende tilbake til elementene i det som kalles Kompetanseløftet 2015. La meg bare her og nå presisere at jeg har ingenting imot noen av de målsettingene som er nedfelt der, men det jeg etterlyser, er operasjonaliseringen for hvorledes man skal innfri målsettingene. Der tror jeg ikke vi vil komme utenom noen av bestanddelene, heller ikke det å hente arbeidskraft fra våre naboland.