Åndsverkloven er relevant for oss alle, fordi vi alle er brukere av åndsverk. Den er også viktig fordi den beskytter opphavsmenns og rettighetshaveres helt legitime interesse av å ha kontroll over bruken av sine åndsverk. For Senterpartiet har det i arbeidet med endringene i åndsverkloven vært et hovedmål å prøve å opprettholde balansen mellom hensynet til skaperne og brukerne av åndsverk. Et velfungerende marked – hvis en kan kalle det for det – for åndsverk er avhengig av at det i lovgivningen tas hensyn til begge parter. Åndsverklovens beskyttelse av opphavsrettigheter er en forutsetning for at det fortsatt skal kunne skapes et mangfold av åndsverk, til glede og nytte for ulike brukergrupper. Samtidig er åndsverkloven også nødvendig for å sikre brukerne av åndsverk en formålstjenlig tilgang til verkene, enten det er snakk om bøker, musikk, filmer eller annet. Den digitale tidsalderen har skapt nye muligheter og nye utfordringer for så vel rettighetshaverne som for brukerne av åndsverk. Digital teknologi har bl.a. gjort det mulig å framstille kopier av verk i en helt annen størrelsesorden enn tidligere, og da kopier som gjerne er av like god kvalitet som originalen. Samtidig har utviklingen også gjort det mulig for rettighetshaverne og leverandører av avspillings- og avlesningsutstyr i større grad å styre hvor og hvordan brukerne av åndsverk skal kunne nyttiggjøre seg de verkene de får tilgang til. Det er nye problemstillinger som ikke i tilstrekkelig grad har vært ivaretatt i eksisterende lovgivning. Jeg tror det er viktig i denne debatten å understreke at debatten ikke handler om hvilken side en er på, og hvilken side en ivaretar, men om hvilket balansepunkt en skal finne i hensynet mellom skapere og brukere av åndsverk, i en tid med andre vilkår og også med ny teknologi. Senterpartiet er enig i Regjeringens forslag om å forby kopiering av ulovlig utlagt materiale. Sjøl om mange, bl.a. Politiets Fellesforbund, har påpekt problemene med å håndheve en slik lov, mener vi at det er et viktig signal når en sier at åndsverk – det være seg film, musikk eller bøker – ikke er noe som en i utgangspunktet skal forvente å tilegne seg gratis. Noe helt annet er det når det gjelder Regjeringens forslag om å forby omgåelse av kopisperre som hindrer legitim bruk av lovlig ervervet eksemplar av åndsverk. Dersom det lovforslaget hadde blitt satt i kraft, ville det bl.a. hindret kjøpere av CD-plater i å kunne kopiere musikken sin over på MP3-spillere. Heldigvis er det et flertall i dag som står bak en innstilling som fortsatt vil gjøre det mulig. Det er verdt å merke seg at også Høyre og Kristelig Folkeparti har valgt å snu på dette punktet. Senterpartiet er imidlertid også skeptisk til lovens utstrakte vern av såkalt DRM-teknologi. Det er en teknologi som ikke bare kan beskytte lovfestede og legitime rettigheter, som opphavsrettigheter, men som også kan ha et helt annet formål for øye, f.eks. å begrense andre aktørers markedsadgang. Ut fra lovforslaget oppnår DRM-system, som kan brukes av store leverandører, som benytter det til ren konkurranseregulering, samme type vern som de systemene som har til hensikt å beskytte åndsverk mot ulovlig eksemplarframstilling. Det er etter Senterpartiets mening uheldig. Etter flertallets mening er det viktig at det ikke gjøres større begrensninger når det gjelder de offentlige bibliotekenes handlingsrom, enn det EU-direktivet forutsetter og faktisk krever. Etter vårt syn gikk Regjeringen på dette punktet lenger enn det som var nødvendig av hensyn til både rettighetshavernes interesser, direktivet og den såkalte tretrinnstesten. Når det gjelder muligheten for offentlig sektor til bl.a. å ta utskrift fra digitalisert materiale, deler Senterpartiet langt på veg de vurderingene som framkom bl.a. i Arbeiderpartiets innlegg om hva som faktisk ligger i de lovformuleringene som i dag blir vedtatt, og hvorledes de bør forstås. Men jeg må si, etter å ha hørt innleggene fra Høyre og Kristelig Folkeparti her i dag, at vi etter dagens debatt er nødt til å spørre oss sjøl om det er slik at Regjeringen har tenkt å følge opp de vedtak som faktisk fattes i dag. Det tror jeg det er nødvendig at statsråden etter denne debattrunden faktisk klargjør, slik at Stortinget kan være på det rene med om Regjeringen har tenkt å følge opp de vedtak som et flertall i Stortinget har fattet. Jeg merker meg at Høyre og Kristelig Folkeparti fortsetter å hevde de ting som flertallet allerede har tilbakevist, bl.a. at det ikke vil bli gitt vederlag for åndsverk. Til tross for at flertallet her i dag helt tydelig og klart sier at det sjølsagt skal gis, fortsetter representantene fra regjeringspartiene å hevde det motsatte. Det viser jo at debatten i etterkant av innstillingen har skapt kontrovers og engasjement. Mange av reaksjonene og de politiske konfliktene synes å være noe overdimensjonerte, og jeg tror det har skapt større usikkerhet enn det som er nødvendig. Derfor er det nå viktig at loven blir fulgt opp i tråd med flertallsvedtakene og i tråd med de merknader og den debatt vi i dag har, og det er også viktig at vi om to år kan få en evaluering av måten loven har virket på.