Jeg vet at rundt om i Kommune-Norge i kveld sitter det mange og lytter til denne debatten og er spent på resultatet. Vi skal fatte et positivt vedtak for kommuneøkonomien, og vi skal vise at vi er i stand til å gå fra ord til handling. Jeg har fått mange tilbakemeldinger – i motsetning til en representant fra Fremskrittspartiet – fra ordførere i mitt distrikt i nord, som unisont gleder seg over det som skal skje i kveld. I motsetning til andre har jeg fått en klar forsikring om at den bedrede økonomien skal gå til kvalitetssikring av velferdsnivået. Og – igjen, i motsetning til andre – har Senterpartiet og Regjeringen tillit til at lokalpolitikerne er i stand til å prioritere, og vi har respekt for de prioriteringene som de gjør. Det kan selvsagt vises til unntak der det er gjort uheldige vedtak, men det er unntakene. Det som er viktigere i denne debatten, og i det som blir gjort i kveld, er at vi har forpliktet oss til en gradvis opptrapping for å bedre kommuneøkonomien også på sikt, for å få et samsvar mellom oppdrag og de økonomiske rammene. Vi erkjenner at kommunene er våre viktigste velferdsprodusenter. Og jeg tror vi må tenke utover det som har vært dagens situasjon. Vi må bevege oss over fra en konsultasjonsordning mellom kommunene og staten til en forhandlingsløsning. Vi må grunnlovsfeste lokal- og regionaldemokratiet. Vi skal ha likeverdige partnere ute i lokalsamfunnene, og vi skal unngå en situasjon med svarteperspill der svarteper er utpekt på forhånd. I den debatten som har vært, savner jeg litt perspektiver utover detaljer i budsjettet der man har påpekt pluss og minus. Vi har lagt fram et budsjett som indikerer, som mange fra vår side har vært inne på, en ny politikk. Vi vil gjennom styrket kommuneøkonomi – og la meg bruke tall fra vårt område: 250 mill. kr – gjøre kommuner og fylkeskommuner til utviklingspartnere.(Presidenten klubber.) Og så innrømmer vi at vi har en rekke områder igjen, som vi med godt mot skal ta fatt på. (Presidenten klubber.)