For meg er det sentrale i denne saken at noen mennesker har kommet som asylsøkere til Norge i en periode der det ikke har vært mulig å returnere dem, fordi FNs anbefalinger har vært at man ikke skal returnere folk ufrivillig. De har vært i landet i en lang periode, en del av dem er godt integrert her, og en del av dem har hatt jobber og har mistet dem på grunn av at man har mistet arbeidstillatelsen sin, bl.a. Flere av dem som er her nå, har risikert å ikke engang ha midlertidig arbeidstillatelse i den perioden man måtte ha jobb, for å få lov til å bli. Da er det grunnleggende spørsmålet som står igjen til statsråden: Mener statsråden at når man har gitt midlertidig opphold til folk, og hvis FN fortsatt ikke anbefaler ufrivillig retur, så kan man likevel aldri sette foten ned og si: OK, nå er det faktisk sånn at du skal få bli? Dette dreier seg også om mange barn som er på disse mottakene nå.