Det er mange tilfeller hvor møtet med Helse-Norge både er tidkrevende og dyrt for pasientene. For eksempel tar det lang tid for pasienter med øre- og balansesykdommen Ménière å få hjelp, og altfor ofte får pasienten beskjed om at det er lite å gjøre, man bør helst så å si slutte å leve. Kunnskapen om sykdommen som over 40 000 mennesker i Norge har, er for liten. Ménières sykdom er ikke noen statussykdom, og mange som har denne lidelsen, har en veldig redusert livskvalitet. Jeg er selv et eksempel på at det går an å få hjelp, om en orker å være trassig, sint, oppsøke informasjon og mennesker som kan noe om sykdommen, og kreve bistand fra legene. Jeg har selv gitt informasjon til over femti mennesker som i sin nød har henvendt seg til meg. Mange har meldt tilbake om at de har fått et mye bedre liv, for det fins medisiner som hjelper. At det er over 40 000 mennesker med Ménières sykdom, burde føre til at både helsepersonell og helsedepartementet interesser seg enda mer for et helhetlig tilbud og medisiner til denne pasientgruppen. Jeg vet at statsråden er veldig opptatt av dette, og det er bra. En av våre store politiske utfordringer er at mange i arbeidsfør alder blir uføretrygdet. Mange av disse har Ménière og tinnitus eller bare tinnitus, altså bare øresus. Med et helhetlig tilbud om behandling kunne mange flere av disse vært i fullt arbeid. Det er nemlig slik at over halvparten av dem er blitt uføretrygdet. Briskeby skole og kompetansesenter i Lier har tilbud også til denne gruppen pasienter, et tilbud som kalles ReSonare. Det må legges til rette for at det blir økonomisk mulig for disse pasientene å få delta på disse mestringskursene. Til slutt: Det er veldig bra at det blir økt tempo når det gjelder operasjoner for å få satt inn cochlea-implantater. Små barn som er født uten hørsel, voksne som har levd et langt liv uten å høre, alle burde få denne muligheten. Det er en menneskerett å høre, og teknologi gjør det mulig. Forebygging er også viktig i interessefeltet for disse pasientene. Samarbeid om hørselsskader kan være å gi Hørselshemmedes Landsforbund og Norsk Rockforbund, som samarbeider, et bidrag til deres søknad om å redde hørselen til de mange som går på konserter, rett og slett bare ved å dele ut informasjon og ørepropper. Det er små bidrag, som vil gi store gevinster mange år senere. Statsråd, vennligst se nærmere også på dette.