Jeg er helt enig med representanten Dåvøy i at tannhelsetjeneste til eldre er et felt som bør vies større oppmerksomhet. Selv om befolkninga i hovedsak har relativt god tannhelse i Norge, er det fremdeles åpenbart noen som trenger hjelp til å ta vare på egen tannhelse. Mange har også problemer med å kunne betale omfattende og kostnadskrevende tannbehandling selv, når det er behov for det. Gjennom de siste årene har Stortinget gitt sin tilslutning til å utvide ordninger for offentlig finansierte tannhelsetjenester, som også kommer de eldre til gode. Eksempler på dette er, som representanten kjenner godt til, økt trygderefusjon for behandling av periodontitt og tilskudd til rehabilitering av tannsettet når tenner har gått tapt som følge av denne sykdommen. Ved innføring av egenandelstak 2 ble en også omfattet av visse former for tannbehandling, og i tilleggsproposisjonen i høst sørget Regjeringen for at egenandelstak 2 ble senket fra 3 500 kr til 2 500 kr. I NOU 2005:11 Det offentlige engasjement på tannhelsefeltet, påpekes det at det fortsatt er grupper som har et udekket behov for tannbehandling, men som av ulike grunner ikke har fått et godt tilbud. Som representanten Dåvøy er kjent med, følger det av tannhelsetjenesteloven at fylkeskommunene har et ansvar for at det gis et regelmessig og oppsøkende tilbud om tannhelsetjenester til prioriterte grupper. Grupper av eldre, langtidssyke og uføre i og utenfor institusjon hører inn under de prioriterte gruppene. For disse vil den kommunale organisasjonsformen med hensyn til pleie- og omsorgstjenester ha betydning for retten til tannhelsetjenester. Kriteriene for hvem som omfattes av rettighetene av dem som ikke er i institusjon, er definert i forskriften. Siden tannhelsetjenesteloven trådte i kraft i 1984 er det skjedd store endringer i kommunenes organisering av tjenester til eldre. Flere eldre som tidligere ville ha fått plass på institusjon, forblir hjemme og mottar pleie- og omsorgstjenester og helsetjenester utenfor institusjonen. På den måten kan de risikere at de ikke blir omfattet av rettigheter i tannhelsetjenesteloven. Det er derfor all grunn til å gå gjennom dette regelverket. Kvalitetsforskriften for pleie- og omsorgstjenesten pålegger kommunen å utarbeide skriftlig nedfelte prosedyrer som skal søke å sikre at brukere av pleie- og omsorgstjenester får tilfredsstilt grunnleggende behov. Tannbehandling og ivaretatt munnhygiene inngår selvfølgelig som et grunnleggende behov. Det personellet som til daglig har hånd om pleie og omsorg for brukeren, skal sørge for at det daglige munnrenholdet kan gjennomføres. Den fylkeskommunale tannhelsetjenesten har ansvar for å bidra til at det kommunale pleie- og omsorgspersonellet får nødvendig opplæring også i munnstell. Det er nylig offentliggjort en kartlegging av munnhelsen til institusjonsbeboere og kartlegging av omfanget av nedfelte prosedyrer og rutiner for beboernes munnstell. Kartlegginga viser – kanskje ikke overraskende – store variasjoner både mellom individer, institusjoner og fylker. Som representanten Dåvøy viser til, er det i NOU 2005:11 foreslått at personer med funksjonstap anses å ha et særlig behov for tannhelsetjenester. Forslaget innebærer at det vil være personens helsetilstand som er kriteriet for om vedkommende skal tilbys tannhelsetjenester, og ikke alder, diagnose eller at de mottar spesifikke kommunale tjenestetilbud, slik det er i dag. Utvalget foreslår også at personer med sviktende helse bør tilbys tannhelsetjenester tidligere i sykdomsforløpet enn hva tilfellet er i dag. Dette synes jeg er interessante forslag. Regjeringa vil i nærmeste framtid ta stilling til en videre oppfølging av de forslagene som er fremmet i denne offentlige utredninga. Dette vil omfatte de forslagene som skal følges opp, tidsplan for oppfølging og i hvilken form saken skal presenteres for Stortinget. Regjeringa har i Soria Moria-erklæringa nedfelt at vi vil starte arbeidet med en offentlig tannhelsereform. Tannhelsetjenester til eldre vil bli en av de sentrale drøftingene vi skal i gang med i tilknytning til dette arbeidet. Representanten spør om jeg vil ta initiativ til å oppgradere tannhelsetilbudet til eldre i omsorgsmeldingen. Mitt svar er at organisering og finansiering av tannhelsetjenester til eldre i første rekke vil bli vurdert i forbindelse med oppfølginga av tannhelseutredninga. Hovedbegrunnelsen for dette er at jeg synes det er viktig å vurdere tannhelsetjenester til eldre i sammenheng med det samlede offentlige engasjementet på tannhelsefeltet, noe som omfatter hele befolkninga. Men noe vil nok også kunne bli omtalt i den nevnte omsorgsmeldingen, for det er åpenbart at det er mange grupper av eldre som trenger et bedre tilbud enn tilfellet er i dag.