Stortinget behandlet våren 2005 en odelstingsproposisjon om endringer i sikkerhetsloven. I proposisjonen ble det påpekt mangler ved saksbehandlingen hos flere klareringsmyndigheter. Derfor er Regjeringen etter en helhetsvurdering av den oppfatning at en justert videreføring av dagens klareringssystem vil være den beste løsningen. Forslaget innebærer å videreføre dagens system med at departementene er klareringsmyndighet innen sitt myndighetsområde, samtidig som departementene strammer inn sin delegeringspraksis. I tillegg foreslås det at fylkesmennenes klareringsmyndighet samles hos fylkesmannen i Rogaland og fylkesmannen i Oslo og Akershus. Jeg merker meg at målsettingen er at disse to tiltakene skal bidra til en tilnærmet halvering av antall klareringsmyndigheter i forvaltningen. Samtidig vil departementene beholde sin viktige rolle som sikkerhetsansvarlig innen egen sektor. Jeg konstaterer at komiteens medlemmer fra Fremskrittspartiet ønsker én felles klareringsmyndighet i Nasjonal sikkerhetsmyndighet, med unntak av Etterretningstjenesten. Høyres medlem i komiteen ønsker på sin side primært to klareringsmyndigheter – en for sivil sektor og en for militær sektor. Av den grunn vil jeg vise til flertallsmerknaden i innstillingen til lovforslaget i 2005. Her uttrykte flertallet at departementet i en periode skal forsøke med innstramming av dagens desentraliserte ordning. Etter det jeg forstår, er det nettopp en slik innstramming Regjeringen nå legger opp til. Det er viktig at departementet i en periode framover nå arbeider for å redusere antallet klareringsmyndigheter innenfor dagens ordning, slik stortingsmeldingen skisserer. Jeg regner med at Regjeringen vil følge utviklingen nøye, slik at de tiltak som gjennomføres, gir størst effekt. Skulle reduksjonen i antall klareringsmyndigheter ikke oppnås, er jeg trygg på at Regjeringen vil vurdere ytterligere tiltak, og at det da kan være aktuelt å se nærmere på de andre strukturalternativene som drøftes i meldingen.