Det som er hovedpoenget med distriktskvoter – og det tror jeg er viktig at vi tar med når vi diskuterer det tiltaket – er at det er et ønske om å sikre råstoff til bedrifter og områder som har et svakt utgangspunkt. Det er en ordning som ikke har vært i strid med tidligere lovverk, og det er en ordning som tidligere også har vært gjennomført. Det har vært mye strid om ordningen, det er riktig, noe også representanten Sørfonn påpekte. Jeg trur vi skal se nøye på ordningen og evaluere resultatet når året er omme, for å se både på kvantum som er levert, og hvordan ordningen har virket. Det er helt åpenbart at innenfor fiskeriområdet må vi være villig til å se på alle ordninger hvis de ikke fungerer etter intensjonen. Det stiller jeg meg bak at vi også må kunne gjøre i dette tilfellet. Men utgangspunktet er at vi skal ha virkemidler som sikrer råstoff til vanskeligstilte bedrifter og til vanskeligstilte regioner.