En av de tingene som innvandrere her i Norge irriterer seg over, er hvor ofte de har trøbbel i forbindelse med å få venner og familie på besøk. Det koster penger å søke om visum – det bestemte alle, bortsett fra SV, her på Stortinget i fjor, og før betalte man bare hvis man fikk det – det er byråkratisk, det tar lang tid, og ofte får man avslag. I fjor var det omtrent 12 500 personer som fikk avslag på sin visumsøknad. Det er klart at dette handler om integrerings- og inkluderingspolitikk. Det må bli enklere å få visum, spesielt må det bli enklere for folk som har vært her på besøk tidligere og deretter dratt ut av landet igjen, å få visum neste gang de søker. Det handler om å kunne opprettholde god kontakt med venner og familie. Jeg tror – og dette er spesielt til Regjeringen, som i utgangspunktet ønsker en positiv arbeidsinnvandring til Norge – frustrasjonen rundt visum er en av de tingene som faktisk gjør at folk som har kommet til Norge, og som bosetter seg her, fortsetter å føle seg lite velkomne. Det var omtrent 77 500 personer som fikk visum i fjor. Nå vil altså flertallet utrede om disse 77 500 personene skal stille opp med til sammen 3,8 milliarder kr i garantier for å komme hit til landet. Det synes jeg er ganske drøyt. Flertallet begrunner dette med at det er huller i dagens måte å få visum på, og hullene som de snakker om, er at enkelte som er her med visum, søker om asyl. I fjor tror jeg det var drøyt 140 personer som søkte om asyl. Det er altså slik at flertallet mener det er nødvendig å få utredet om man skal stille opp med 3,8 milliarder kr i garantier for disse. Det synes jeg er ganske drøyt. Vi vil ha utredet en ordning med garantier som et supplement til dagens visumordning. Vi må få ned saksbehandlingstiden for å få visum. Vi er nødt til å sørge for at det blir enklere. Men i tillegg vil det alltid være noen mennesker som antakeligvis ikke får innvilget visum. For de menneskene burde det finnes en alternativ måte å få komme hit på. Vi mener det hadde vært fornuftig å få utredet en ordning som et supplement. Det er ingen tvil om at garantien på 50 000 kr er for høy. Etter min oppfatning er det største ankepunktet mot dette de klassemessige konsekvensene, altså det at mennesker med dårlig råd risikerer å ikke kunne stille opp med garantier for å få venner og familie på besøk. Jeg vil gjerne si én ting: Fokuset når det gjelder denne politikken og dette forslaget, er å sørge for å hindre mennesker i å søke om asyl i Norge. Det er for å begrense innvandringen, begrense utlendingers mulighet til å komme på besøk. Signe Øye sa noe som var feil. Hun sa at 160 mennesker Medfører ikke riktighet – Signe Øye nevnte ikke noe tall. – det er det tallet som kommer fra den danske regjering – ekstra hadde fått komme til Danmark. Ja, det er altså det de danske myndighetene sier. Men de danske myndighetene sier ingenting om hvor mange færre mennesker som har kommet etter at denne garantiordningen ble innført. Jeg er ganske sikker på at hvis man innfører dette som en obligatorisk ordning, blir det akkurat slik som LNU og veldig mange andre har reagert på: Det blir færre mennesker i Norge som kan få besøk av venner og slektninger. Det som skjer, er altså at vi i Europa gjør det vanskeligere og vanskeligere å søke asyl. Erna Solberg er selv en dame som var opptatt av å få ned antall grunnløse asylsøkere til Norge, til å bli en som er opptatt av å få ned antall asylsøkere til Norge. Det er klart at det vi gjør i Europa, er å stenge folk ute. Jeg vil stille et enkelt spørsmål til Per Sandberg. Hvis man skal nekte folk å søke om asyl, slik de foreslår – Fremskrittspartiet er alltid de drøyeste – når de har opphold med visum, og man i tillegg er imot at folk skal kunne komme seg ulovlig inn i landet og søke om asyl, er spørsmålet mitt: Hvem i all verden er det Fremskrittspartiet har tenkt å slippe inn i landet for å søke om asyl? Hvordan i all verden skal de gjøre dette på en måte som Fremskrittspartiet vil være fornøyd med? Jeg er veldig opptatt av det forslaget Fremskrittspartiet har i forhold til utenriksstasjoner. Jeg er positiv til at man skal kunne søke fra utenriksstasjoner. Fremskrittspartiet går her diametralt motsatt vei av det deres danske venner gjorde, for det første de gjorde da de kom til makten, var å fjerne denne ordningen. Men jeg vil gjerne diskutere med Per Sandberg om vi kan innføre det i Norge.