Den regjeringen som gikk av, var, i forståelse med den påtroppende statsminister og den statsminister som ennå satt, for intet forretningsministerium å regne før etter den 14. oktober kl. 11, da budsjettet var framlagt og behandlet. Til den tid var det en fungerende regjering, og det var den spilleregelen som var etablert til da, som gjaldt. Så ut fra den politikken som var, opptrådte regjeringen som den gjorde, og ut fra den loven som eksisterte. Så jeg anfekter ikke, punkt 1, at den rød-grønne regjeringen vil endre loven. Jeg anfekter heller ikke at den vil gjøre det ut fra sin overbevisning – selvfølgelig gjør jeg ikke det. Jeg undrer meg utelukkende over det forhold at før loven er endret og etter at man har fått godkjennelse av disse 40 skolene – og det er ikke det store antall skoler som statsråden tar opp – stopper man dem etter at de etter den eksisterende lov er godkjent. Mitt spørsmål gjelder klokskapen i en slik politikk. For tillit og tiltro går bortenfor lovens bokstav, det går også på den samfunnskontrakten man har mellom dem som styrer, og dem som blir styrt. Det er det som er kjernen i spørsmålet mitt, og som jeg på nytt utfordrer statsråden på.