Jeg er glad for statsrådens bekreftelse på at han ser på Kirken som et trossamfunn, og at han dermed ikke slutter seg til den oppfatning at den norske statskirken nærmest er den norske velferdsstats tilbud til folk flest ved viktige livsriter. Jeg er glad for denne prinsipielle avklaringen. Jeg vil også anta at statsråden har klare tanker om hva som skal begrunne i vår tid at et trossamfunn må ha et verdslig overstyre, enn si begrunne i vår tid at det i et land som også er flerkulturelt – men også før den tid – er slik at staten skal være bundet i en konfesjon. Jeg tror det skal være vanskelig å finne en prinsipiell begrunnelse for det. Statsråden representerer et parti som er en sterk tilhenger av internasjonale konvensjoner, FN-konvensjoner. Jeg skal la dette ligge. Men jeg har et spørsmål: Jeg antar at statsråden kan dele min oppfatning, at et spørsmål som også handler om minoritetsvern og likebehandling av alle tros- og livssynssamfunn, egner seg lite for en folkeavstemning?