Velferdsordningene og tjenestetilbudet i offentlig sektor er svært viktig for de fleste av oss. Offentlig sektor produserer mange fellesgoder, som vi vanskelig kan tenke oss finansiert av privat sektor, f.eks. både politi, rettsvesen og forsvar. I Norge har vi også valgt å la offentlig sektor ha et hovedansvar for mange av de viktige tjenestene for hver enkelt av oss. Det er jo et politisk valg at vi løser det meste av oppgavene innen utdanningstilbudet, helsetjenestene og en betydelig del av omsorgen for gamle og pleietrengende i offentlig sektor. I tillegg til dette er det overføringer til privat sektor i forbindelse med bl.a. svangerskap og fødsel, arbeidsløshetstrygd, sykdom, alderdom osv. Det er en utgiftspost i budsjettet, men som så er privat forbruk. Erfaringene fra Vest-Europa det siste tiåret gir liten støtte for at vekst i privat sektor reduserer ønsket om vekst i offentlig sektor. De europeiske velferdsstatene vokste tvert imot fram parallelt med kraftig vekst i den private velstanden. Økt privat velstand vil trolig fortsatt innebære forventninger om økt omfang og bedre kvalitet også på offentlige tjenester. Aldringen av befolkningen vil gi økt behov for helse- og omsorgstjenester framover. Også utgifter til pensjoner vil øke sterkt, selv med en pensjonsreform langs de linjer som flertallet i Stortinget har sluttet seg til. I tillegg vil den generelle velstandsveksten ikke nødvendigvis være nok til å hindre at grupper med dårlig økonomi eller andre spesielle problemer har ekstra behov for støtte. Det er et mål at færrest mulig skal ha offentlige stønader som viktigste kilde til livsopphold. Det er samtidig et viktig mål for denne regjeringen at de som trenger det, skal motta den nødvendige støtten, og at hele befolkningen skal nyte godt av gode offentlige tjenester på de områdene der en offentlig organisering er valgt. Regjeringen ønsker å videreføre et offentlig ansvar innenfor utdanning, helse og mange andre viktige samfunnsområder. For å kunne utvikle dette tilbudet i tråd med befolkningens forventninger og bekjempe fattigdom må det være en god balanse mellom veksten i privat og veksten i offentlig sektor. For denne regjeringen er det veldig viktig å ha et høyt ambisjonsnivå for hvordan vi skal utvikle den nordiske velferdsmodellen, der vi har valgt å løse mange oppgaver gjennom universelle ordninger som når alle, og ikke bare et mindretall som kanskje faller utenfor det som er den private velstanden. Derfor er det viktig at vi har en balansert utvikling av veksten i privat og offentlig sektor. Offentlig sektor er jo den som er blitt hengende etter, og derfor har mange oppfattet standarden på det vi skulle løse i fellesskap, nemlig utdanning og omsorg, som dårligere enn det man er vant til etter hvert i privat regi.