Regjeringen er opptatt av at tilgangen på nødvendig kompetent arbeidskraft ikke skal være hemmende for utviklingen av norske bedrifter. Blant annet skal regelverket for arbeidskraftmobilitet over landegrensene bidra til dette. Det er fri mulighet for borgere av EØS-land til å ta seg arbeid i Norge, likevel slik at borgere fra åtte av de nye EU-landene må ha tillatelse av UDI eller politiet i tråd med kravene i den norske overgangsordningen før de kan starte arbeidet. Vi har de siste par årene sett en sterk vekst i tilgangen på arbeidskraft fra EØS-land, særlig fra Polen og Litauen. Det har bidratt til å fylle stillinger hvor det har vært knapphet på norsk arbeidskraft. Utlendingsmyndighetene har de senere årene hatt en kvote på 5 000 arbeidstillatelser for faglærte personer fra land utenfor EØS uten krav om en vurdering av behovet for arbeidsinnvandring. Hensikten med denne kvoten har vært å sikre norske arbeidsgivere forutsigbarhet og gi dem mulighet til rask tilgang på nødvendig kompetanse. Denne kvoten har ikke vært noen begrensning for arbeidsgivernes mulighet til å ansette arbeidskraft fra land utenfor EØS. I 2005 ble det innvilget vel 1 200 tillatelser under denne ordningen. I de to første månedene i år ble det innvilget 254 tillatelser. Dette var om lag 100 flere enn i samme periode i fjor. Fra de tre landene representanten Gitmark nevner, India, Singapore og Kina, ble det gitt tillatelse til om lag 50 personer i de to første månedene i år. Disse tallene tyder på at kvoten på 5 000 arbeidstillatelser foreløpig ikke legger hindringer i veien for norske arbeidsgiveres ønske om å ansette kompetent arbeidskraft fra land utenfor EØS. Personer fra land utenfor EØS-området kan også innvilges arbeidstillatelse under ordningen særlig rettet mot multinasjonale selskaper som ønsker å hente inn høyt kompetent arbeidskraft til Norge fra en utenlandsk filial eller et datterselskap. I slike tilfeller må den utenlandske statsborgeren oppfylle de alminnelige vilkårene for arbeidstillatelse i utlendingslovgivningen. Jeg har fått signaler om at det i noen tilfeller med dagens regelverkspraktisering kan være et problem å få utstedt arbeidstillatelse i tilfeller der bedriften ikke kan anses som et multinasjonalt selskap. Dette vil jeg se nærmere på. Det er for tiden god vekst i norsk økonomi, og vi opplever høy sysselsetting og fallende ledighet. I en slik situasjon vil det kunne oppstå mangel på enkelte typer kompetent arbeidskraft. Globaliseringen av deler av næringslivet kan forsterke et slikt behov. Regjeringen vil derfor, som ledd i arbeidet med 2007-budsjettet, foreta en gjennomgang av om det er behov for nye tiltak fra myndighetenes side for å sikre bedriftene tilgang på nødvendig arbeidskraft fra utlandet.