Jeg vil innledningsvis takke saksordføreren for en god jobb. Saksordføreren har, på samme måte som statsråden, hatt en fleksibel holdning slik at vi har kunnet foreta en del opprettinger i siste runde i denne saken. Jeg vil vise til, som saksordføreren var inne på, at Fremskrittspartiet, Høyre og Kristelig Folkeparti primært har ment at loven burde blitt opphevet. En burde ha kommet til Stortinget med en god overgangsordning for dem som allerede har opptjent personlige ordninger, men så latt apoteksektoren, som andre sektorer, være en del av opplegget i forbindelse med pensjonsreformen. Siden det er et arbeid som ville ha krevd betydelig med forberedelse, fremmer vi heller ikke forslag om dette, men bare markerer det i innstillingen. Så vil jeg vise til endringene i § 4 og legge til grunn at forslaget om aksept fra styrets side innebærer aksept fra et styreflertall – og ikke en vetorett. I en slik modell vil styrets leder kunne komme i en avgjørende posisjon, med sin dobbeltstemme, og vi legger derfor til grunn at det etableres en god ordning der styreleder oppnevnes av arbeidsgiverne i fellesskap. Det er også slik at arbeidsgiverforeningene i utgangspunktet ønsket at ordningen med at maksimal pensjonsgrunnlag endres til 10 G, ikke ble igangsatt før pensjonsordningsstyret mente det var økonomisk grunnlag for det. Men i proposisjonen står det at iverksettelsestidspunktet for endringen vil bli fastsatt etter konsultasjoner med styret, slik at hensynet til de virkninger endringen har på økonomien, vil bli ivaretatt. Vi legger da til grunn at Regjeringen på den måten har kommet arbeidsgiverforeningen i møte på en god måte, og vi slutter oss til det.