Den såkalla kampen mot terror har gjeve oss mange lovmessige utfordringar både i forhold til sivilliberale idear og sivil lovgjeving og også i forhold til folkeretten, som sjølvsagt skal prøve å regulere forholdet mellom statar. Vi har Patriot Act i USA, som er veldig diskutert der borte i forhold til liberale verdiar. Ein snakkar om at ein registrerer kven som låner, og kva for bøker ein eventuelt låner, på bibliotek osv. Vi ser at vi heilt klart er i ferd med å utfordre privatlivets fred og liberale, gode verdiar. Går vi så over til folkeretten, er det ingen tvil om at han iallfall kan bli analysert som å ha vore under press. Vi veit at han er dynamisk og sjølvsagt situasjonsbestemt. Men er det sånn at Venstre er fornøgd med den måten folkeretten og Sikkerheitsrådet har blitt behandla på dei siste åra?