Det er noen saker vi i familie- og kulturkomiteen har som går tett inn på livene til menneskene. Mange av de sakene ligger under Barne- og likestillingsdepartementet. Det som sterkest berører de fleste av oss, er de sakene som hører inn under barnevernet. De siste 20 årene har vi sett en stor økning i barnevernssaker, og derav også økende økonomiske behov for etaten. Det er antakelig mange årsaker til dette, både at det er flere unger som trenger hjelp, og at barnevernet kanskje er blitt bedre når det gjelder å avdekke hjelpebehov hos stadig flere familier. Og vi snakker altså om de mest sårbare av alle: unger og ungdommer som ikke har voksne som kan være de gode omsorgspersonene som ethvert menneske trenger for å ha en god oppvekst. Regjeringa har økt bevilgningene til barnevernet med ca. 300 mill. kr i budsjettet for 2007. I tillegg til dette har man satt i gang et arbeid for å handtere det store merforbruket man også har sett innenfor dette feltet. Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet har en løpende dialog med de fem regionene som forvalter det statlige barnevernet, og Regjeringa har tatt noen viktig grep for å gjennomgå de ordningene man har for de ungene som barnevernet må overta ansvaret for. Det er bl.a. slik at man i de siste årene har sett en tiltakende bruk av private, kommersielle aktører innen barnevernet. Noen av disse er mer som store konsern å regne, og mange henter ut betydelig utbytte gjennom de tjenestene de selger til det offentlige barnevernet. Regjeringa har som mål å vri tiltakene fra private, kommersielle virksomheter med stor fortjeneste til statlige tiltak eller løsninger i samarbeid med eller i regi av ideelle organisasjoner. Vi ønsker å føre en politikk på dette området hvor flere barn som er under barnevernets omsorg, kan være i fosterhjem, i nærmiljøbaserte og hjemmebaserte tiltak, og at dermed færre skal være i institusjon, iallfall over lengre tid. I dette ligger det også at fosterhjem blir enda viktigere som samarbeidspartner i de ordningene vi utvikler. Det er derfor viktig å ha fokus på fosterhjemmenes situasjon, både når det gjelder arbeidsforhold og faglig oppfølging. Samtidig vil det måtte være slik at man innen barnevernet må sørge for å ha et bredt repertoar av tiltak, slik at man så langt som råd er, kan finne det spesielle tilbudet som passer det enkelte barn eller den enkelte ungdom. Det er derfor en viktig oppgave å bygge inn et mangfold i de statlige institusjonene og tiltakene som vi ønsker skal være der for unger og ungdommer som trenger hjelp. Det er et uttalt mål kontinuerlig å styrke og oppdatere kompetansen innen barnevernet, og også styrke det tverrfaglige samarbeidet som er så viktig for å kunne hjelpe utsatte barn og unge. Mange av dem som kommer inn under barnevernets omsorg, har psykiske problemer eller rusproblemer. Vi veit også at mange har, eller har hatt, kontakt med kriminelle miljø. Det er med andre ord slik at mange har svært sammensatte problemer, som dermed også må løses gjennom et samarbeid mellom ulike hjelpeinstanser. Ei viktig gruppe er tidligere barnevernsbarn mellom 18 og 23 år, som ofte har behov for ettervern. Regjeringa har nå satt i gang et arbeid for å se på hvordan ettervernet fungerer, og vil søke å implementere en god praksis på dette området ut fra de erfaringer man høster. Det er et viktig sosialpolitisk løft som er tatt gjennom budsjettet for 2007, ved at det statlige barnevernet nå overtar ansvaret for enslige mindreårige asylsøkere under 15 år. Dette er ei sak som lenge har vært på den politiske dagsorden, og det er nedfelt i Soria Moria-erklæringa. Det er svært viktig at de første 25 mill. kr er bevilget på neste års budsjett. Barne- og likestillingsdepartementet vil også arbeide videre med planlegging og utforming av tilbud for gruppa mellom 15 og 18 år, og vil komme tilbake til saka på et seinere tidspunkt, forhåpentligvis så snart som mulig. Det er vel knapt noen unger eller ungdommer i landet som trenger mer av barnevernets omsorg enn denne gruppa. Mange av dem har en tung bagasje av opplevelser å hanskes med og er derfor særdeles sårbare. Den overtakelsen vi nå får i 2007, blir meget viktig. På samme måte vil jeg også framholde barnevernets arbeid mot Nordvest-Russland, som er en svært viktig del av folk til folk-samarbeidet i nord. Vi skal i årene framover ha mye samarbeid med vår store nabo i øst. Det er en nabo rik på både menneskelige og andre ressurser, men er også et land med stor fattigdom. I flere år nå har barne- og ungdomsetaten i region nord hatt et samarbeid med Nordvest-Russland med tanke på å styrke og bygge opp barnevernsfaglig kompetanse i det offentlige apparatet i regionen. Resultatene man har oppnådd, er svært gode. Det er derfor viktig at Regjeringa nå fører dette arbeidet videre, slik at hjelp kan gis til ei gruppe barn og unge som i mange tilfeller lider under særdeles grov omsorgssvikt. Nordområdepolitikken blir ikke heilhetlig og konsistent uten at vi ivaretar heile spekteret i den satsinga vi skal ha, og da må også helse- og sosialpolitikken være en viktig del av dette. Jeg er glad for at Regjeringa både ser viktigheten av å gjennomgå alle sider ved arbeidet som gjøres innen barnevernet, og samtidig øker den statlige bevilgningen. Det står i skarp kontrast til det største opposisjonspartiet, Fremskrittspartiet, som utrolig nok foreslår langt større kutt til barnevernet i sitt alternative budsjett enn de påplussinger vi har gjort på barnevernets budsjettkapittel for 2007, faktisk nærmere 500 mill. kr. Og det er drastisk uansett hvordan man begrunner det.