Representanten Dagfinn Sundsbø sa at det var ulike syn i denne salen på hensiktsmessigheten av det han kalte en liberalisering av mulighetene for å ta arbeid på tvers av landegrensene i Europa, og det har han jo rett i, men det er også slik at det er litt uinteressant, fordi vi jo har frasagt oss retten til å bestemme om flere europeere skal få muligheten til å jobbe i Norge. Den avgjørelsen er det andre som tar for oss, og vi må håndtere det på en fornuftig måte. Det denne saken viser, er at det som har skjedd så langt, er positivt for norsk økonomi. Det samme kommer det meldinger om fra Tyskland – og fra Storbritannia, for den saks skyld. Det prinsippet som ligger til grunn for muligheten til å ta arbeid i land i hele EØS-området og bosette seg der, eller studere der, eller bosette seg der som pensjonist, er det prinsippet at man da skal behandles som om man var innbygger av det landet. Det tror jeg er et prinsipp vi alle kan være enige om er fornuftig. Det skaper trygghet. Det er også det som gjør at det er viktig å unngå sosial dumping, altså unngå at noen kommer hit og jobber og ikke blir behandlet som om de var nordmenn når det gjelder lønns- og arbeidsvilkår. Det er det grunnleggende prinsippet. Det er også dette prinsippet som gjør at – og det er egentlig derfor jeg har bedt om ordet – de som bosetter seg i Spania permanent eller deler av året, nyter godt av spanske velferdsordninger, som f.eks. legebesøk uten egenandel og en del medisiner uten egenandel. Derfor er det interessant at Fremskrittspartiet, som jo har egne partilag blant disse miljøene i Spania, her i Norge vil ha en gjennomgang av norske velferdsordninger, rettigheter som altså spanjoler eller personer fra andre europeiske land skal nyte godt av fordi de jobber her eller bosetter seg her. Det som da også hadde vært litt interessant, hadde vært om de hadde sagt det samme til sine velgere i Spania. Men der hører vi noe annet. Der hører vi at spanjolene bør lære seg norsk, slik at de kan betjene oss på en bedre måte hvis vi er der nede. Det er altså Fremskrittspartiets typiske janusansikt: Ett budskap for de velgerne som er i Norge, og et annet budskap for de velgerne som befinner seg i Spania.