Representanten Høie har både i dette innlegget og i diverse kommunedebatter i løpet av det første året i denne stortingsperioden brukt mye tid på å prøve å omskrive historien for å forbedre ettermælet til tidligere kommunalminister Erna Solberg. Sånn sett har Bent Høye framstått som en ridder på vegne av den tidligere statsråd, og det kan det åpenbart være behov for. Men blir det ikke litt i overkant når representanten Høie nå snakker om at det startet en vekst i kommuneøkonomien mens hverdagen i kommunene var kutt – og kutt av så dramatisk art at det den siste tiden under den forrige regjering til og med ble reduksjon i innsatsen i eldreomsorgen i enkelte kommuner – når realiteten er at Stortinget plusset på 3,8 milliarder i 2006, 3 milliarder i 2005, 2,2 milliarder i 2004 og 1 milliard i 2003 i forhold til Høyres statsråds forslag til statsbudsjett, og når realiteten er at den tapte ære og det dårlige ettermælet den forrige statsråd har, egentlig er hennes egen skyld, og at Stortinget har bidratt til at situasjonen ble noe bedre enn det statsråden hadde lagt opp til?