Jeg vil takke for en bred redegjørelse fra utenriksministeren. Venstre slutter seg til utenriksministerens redegjørelse og de mange perspektivene som her trekkes opp. Vi er i det vesentligste enig i utenriksminsterens konklusjoner. Det er en dramatisk situasjon som har oppstått i kjølvannet av karikaturene av profeten Muhammed. Vi har vært vitne til vold og andre uakseptable metoder både i Afghanistan og i Midtøsten. Situasjonen utnyttes av ytterliggående grupper. Reaksjonene er ikke representative for den store majoritet av muslimer. Stadig flere muslimer viser tydelig at de tar sterkt avstand fra volden, og det er derfor grunn til å rose norske og andre muslimske ledere, som har vist ro og sindighet og respekt for dialog og grunnleggende demokratiske verdier. Venstre støtter utenriksministerens og Regjeringens håndtering av en meget betent situasjon. Vi er tilfreds med at Regjeringen fortsatt anser ISAF-styrkene som et bidrag til stabilisering i Afghanistan. Disse er en støtte til landets folkevalgte president og landets folkevalgte nasjonalforsamling. Venstre støtter derfor også Regjeringens politikk om at Norge fremdeles skal stå fast ved sine langsiktige forpliktelser i Afghanistan. Vi er dessuten tilfreds med den fasthet som Regjeringen har utvist overfor syriske myndigheter i forbindelse med angrepet på den norske ambassaden i Damaskus. Venstre støtter også utenriksministerens vektlegging av FNs rolle som internasjonal hovedaktør i kampen for menneskerettigheter og konfliktløsning. Det er en kjensgjerning at det er utilstrekkelig kontakt på det folkelige plan mellom vestlige samfunn og den muslimske verden. Det er for liten kontakt mellom folkelige organisasjoner. Tillit må bygges mellom Vesten og den muslimske verden. Fred baseres på tillit og respekt, og må i første rekke bygges gjennom mellommenneskelig samkvem og forståelse. Det er derfor et problem at et slikt samkvem i altfor liten grad eksisterer mellom Vesten og muslimske land. Venstre vil derfor senere, som allerede varslet, følge opp med et forslag til hvordan Regjeringen kan bidra til at tillit kan bygges mellom Norge og den muslimske verden. Norge har et spesielt ansvar for å bidra til å arbeide for fred i Midtøsten. Vi må anerkjenne palestinernes rettmessige krav om en egen stat, og Israels rett til å eksistere innenfor trygge grenser. Norge må støtte en varig fredsløsning basert på de relevante FN-resolusjonene. Dette innebærer at Israel må trekke seg tilbake til grensene før 1967, og at ulovlige bosetninger på okkupert land må tilbake til palestinsk kontroll. Vi kan ikke akseptere at Israel bygger en folkerettsstridig mur på okkuperte områder. Vårt krav er at denne må rives. Norge må øke sitt engasjement for å støtte demokratiske krefter i alle ikke-demokratiske land i Midtøsten. I denne sammenheng er det også naturlig å trekke fram det palestinske valget som nylig fant sted. Valget gav flertall til et politisk parti som det hersker usikkerhet om hva står for. Dette påpekte også utenriksministeren i sin redegjørelse. Jeg vil understreke at Regjeringen må forholde seg til et nytt demokratisk valgt flertall i Palestina, med de utfordringer og den usikkerhet som er knyttet til dette. Venstre registrerer at utenriksministeren varsler endringer i norsk Afrika-politikk og er positiv til dette. Vi vil understreke det faktum at Afrika over lang tid har vært preget av krig, sult og lidelser, men at fredsavtaler og demokratisk utvikling forhåpentligvis endrer kontinentet. Afrika er i dag preget av at store områder fremdeles er under okkupasjon, har borgerkrig eller styres av undertrykkere. Vi vil derfor peke på Den afrikanske union som en viktig bidragsyter til en fortsatt positiv utvikling i Afrika. Venstre vil videre understreke at Regjeringen i sin Afrika-politikk må samarbeide nært med de ulike institusjonene innenfor Den afrikanske union, og vi ser med spenning på hva Regjeringens arbeid med ny Afrika-politikk munner ut i. Venstre merket seg også at en stor del av utenriksministerens redegjørelse var viet utfordringene i nordområdene. Vi deler Regjeringens ambisjon om Barentshavet som et samarbeidets hav, med klare grenser, klare rettsregler for økonomisk aktivitet, og ikke minst høye standarder for sikkerhet og miljø. Vi registrerer at Regjeringen forsikrer oss om at Barentshavet forblir et av verdens reneste hav og et av verdens rikeste hav på fiskeressurser. Venstre forutsetter at dette følges opp i den helhetlige forvaltningsplanen som legges fram for Stortinget. Venstre vil understreke at dersom Regjeringen skal følge opp sin ambisjon om at forvaltningsplanen skal bli et «utenrikspolitisk dokument som kan få betydning også i andre regioner» – ja, så forutsetter Venstre at Regjeringen også har som ambisjon å sikre et bredt innenrikspolitisk flertall i Stortinget for denne forvaltningsplanen. Avslutningsvis registrerer Venstre linjeskiftet i Regjeringens Cuba-politikk, der SVs Langeland og LO ser ut til å ha vunnet fram med å normalisere forholdet til en av verdens lengst sittende diktatorer. Situasjonen knyttet til de demokratiske prosessene i Hviterussland og Ukraina er bekymringsfull. Begge land skal ha viktige valg i mars, og Venstre oppfordrer utenriksministeren til å følge utviklingen i Ukraina og Hviterussland nøye i tiden framover.