Mitt første spørsmål er: Hvordan kan statsråden hevde at det skulle være i strid med EØS-avtalen når det i Del III Fri bevegelighet for personer, tjenester og kapital, Kapittel 1 Artikkel 28 punkt 4 står: «Bestemmelsene i denne artikkel skal ikke anvendes på stillinger i den offentlige administrasjon.» – altså at man skal likebehandle. Den gjelder ikke for stillinger i offentlig administrasjon. Mitt andre spørsmål er om statsråden vil ta noe initiativ eller kan klargjøre hvilken praksis UDI nå har når det gjelder behandling av saker hvor man er i tvil. Stein Wik sa i høringen: «Jeg kan i den forbindelse si – det var vel noe som ble tatt opp i høringen her tidligere – at man ikke skulle bruke for lang tid på sakene. Hvis man var i tvil om å si ja eller nei, var beskjeden klar. Våre medlemmer oppfattet den beskjeden som soleklar. Var man i tvil, så ja. Hvis man mente noe annet, kunne man på en måte risikere å få beskjed om at det kanskje ikke var det man burde mene – for å si det slik.» Er dette en praksis som statsråden mener bør videreføres, eller har statsråden tatt nødvendig initiativ til at denne praksisen er endret?