Jeg er helt enig med representanten Lønning i at dette er en av de mest omfattende omstillingsprosesser innenfor offentlig sektor man har sett. Desto viktigere er det at en har vilje til å gå igjennom prosessen underveis for å se om det har skjedd feilskjær, for å se om kursen bør korrigeres, for å se om det er noe som bør gjøres annerledes. Viljen i denne salen hos regjeringspartiene og Arbeiderpartiet – delvis – til å gjøre det er svært liten. Og det overrasker meg, for i enhver privat bedrift tror jeg de ville hatt den viljen. Det er mye fornuftig i Fremskrittspartiets forsvarspolitikk, og saklig sett står Fremskrittspartiet og Senterpartiet sammen om en god del knyttet til forsvarspolitikken. Men mye tyder på at den regjeringen som i dag sitter, ikke har oppdaget hvor avhengig den kan komme til å bli av nettopp Fremskrittspartiet, og hvor avhengig den kommer til å bli av å forholde seg til Fremskrittspartiet i en eventuell ny periode. Når det for øvrig gjelder min ordbruk: Jeg vet utmerket godt hvor balansepunktet i Stortinget går, og de ord jeg uttrykte, var at det «inngir ikke tillit».