Dette forslaget dreier seg om taksering av eiendom som ikke er bolig eller fritidseiendom. Forslaget slik det er fremmet, går ut på at verditakseringen ikke skal overstige 30 pst. av eiendommens tekniske verdi eller observerbare markedsverdi. For å si det enkelt: Flertallet avviser dette forslaget. Jeg skal gå litt inn på problemstillingen og forklare hvorfor vi gjør det. Det finnes i dag tre forskjellige typer taksering av eiendom. Den ene er taksering i forbindelse med arv – det finnes en egen type taksering som tar utgangspunkt i markedspris – den andre er eiendomsskattakseringen når det skal ilegges kommunal eiendomsskatt, og den tredje takseringsformen er likningstaksten i forbindelse med formuesskatt, tidligere også i forbindelse med fordelsbeskatningen av det å bo i egen bolig, i dag bare knyttet opp mot formuesskatten. Det er altså slik at man ved flere anledninger har forsøkt å gjøre noe med dette, man har forsøkt å sørge for å samordne takseringene og finne rettferdige takseringssystemer, men så langt har Stortinget, kan vi si, ikke lyktes i det arbeidet. Det er flere ting som det er viktig å trekke fram når det gjelder taksering av eiendom. Det er at det er store forskjeller her som gjør at det er behov for å gjøre noe med dette. Det er dypt urimelig at to boliger som har den samme markedsverdien, innenfor Oslos grenser, likevel ender opp med å ha helt forskjellige takseringsgrunnlag. Det er gjerne avhengig av om boligen er ny eller gammel, det er avhengig av størrelsen på boligen – i forhold til om man ender opp med å ha en lik andel av likningsverdien, som ender opp med å bli taksten som man betaler formuesskatt av. Dette er det nødvendig å gjøre noe med. Regjeringen har i år, med flertall i Stortinget, økt satsen for verdivurdering, men man har likevel beholdt taket på 30 pst. når det gjelder bolig. Det er fordi vi har en tradisjon her i landet for å si at bolig er i en særegen stilling. Vi ønsker at folk skal investere penger i egen bolig. Vi vet at det har samfunnsmessige positive effekter knyttet opp mot at man tar bedre vare på boliger når man eier sin egen bolig framfor å leie – det er bare å se på vedlikeholdskostnader for borettslag. Vi ser klare forskjeller i forhold til bolig man eier selv, og bolig som går til utleieformål. Derfor er det gode grunner for å ha denne 30 pst.-grensen på egen bolig, men vi har ikke denne 30 pst.-grensen i dag for eiendommer som ikke er bolig eller fritidsbolig. Det finnes heller ingen gode grunner til å gjøre det billigere for investorer å investere i næringseiendom enn å investere i annen eiendom. Det finnes ingen slike gode grunner, bortsett fra at det vil være en støtte til kjernevelgerne til Oslo Høyre – og de kjernevelgerne er det jo stadig færre av. Svært mange av eiendomsbesitterne i Oslo ville oppfatte dette som en ren skattebonus. Det finnes det ingen gode grunner for. Jeg synes det er pussig at Høyre fremmer et slikt forslag. Det er altså ikke slik at det er mer høyverdig å investere i næringseiendom eksempelvis i hovedstaden, enn det er å investere i andre former for verdipapirer, i bedrifter – på forskjellige måter – eller å gjøre noe annet med disse pengene. Det finnes rett og slett ingen rimelige grunner for at det å eie aksjer skal formuesbeskattes dyrere enn å investere de samme pengene i næringseiendom. Vi i flertallet ser, og derfor understreker vi det også i merknader, at det er forskjell på de tilfellene der eiendomsinvesteringer framstår som en ren kapitalplassering med gunstig beskatning, som det er i dag, og de tilfeller der eiendommer av en viss type eller størrelse utgjør grunnlaget for en langsiktig næringsvirksomhets inntjening. Dette tar vi med oss når vi løpende vurderer takseringssystem og takseringsgrunnlag i forbindelse med de årlige skatteoppgjørene. Men vi er likevel heller ikke innstilt på å gå inn for Kristelig Folkepartis forslag, som setter grensen for likningstakst til 30 pst. på de eiendommer som er fast eiendom innen jordbruk og skogbruk. Vi klarer ikke å overskue konsekvensene av det, og det er ikke nødvendigvis sånn at det forslaget når den rette balansen som det er nødvendig å ha i forhold til hva som er rimelig/urimelig beskatning av den type eiendom. I korthet oppsummerer innstillingen flertallets og regjeringspartienes syn. Vi forstår ikke hvorfor Høyre fremmer sitt forslag – vi støtter ikke det, og heller ikke Kristelig Folkepartis forslag.