De fattige i Norge er en mangfoldig gruppe. Gruppen omfatter mennesker som er rusavhengige, og personer med psykiske utfordringer. Blant de fattige finnes også personer som har vanskelig for å holde struktur på økonomien, og mennesker som på grunn av uheldige omstendigheter har kommet i en vanskelig situasjon. Felles for dem og for mange fattige er imidlertid at de har lav inntekt, og at de har hatt det i en periode. Flere har i tillegg til lav inntekt en betydelig gjeldsbyrde. I TV-progammet Dokument 2 møtte vi sist mandag to modige representanter for dem som sliter med stor gjeld: Jon Schou og Tore Lende. Deres historier berører, og deres rop om hjelp krever å bli lyttet til. Mitt håp er at dagens interpellasjonsdebatt vil bidra til å gjøre livet lettere for dem som strever med lav inntekt og høy gjeld. Norge er et velferdssamfunn – og det skal vi være stolte av! Men Norge er også et forbrukssamfunn hvor status og anseelse ofte avhenger av penger og materielle verdier. Dette er et trekk ved samfunnet som er bekymringsfullt. Ikke minst er det bekymringsfullt fordi det medfører sosial eksklusjon, følelse av mindreverdighet, sykdom og i en del tilfeller en påfølgende stor gjeldsbyrde. Mange klarer ikke å si nei til de utallige tilbudene om forbrukslån og kjøp på kreditt som nærmest kastes etter oss forbrukere. Det er vanskelig å stå imot tilbud om usikrede lån som gir mulighet til mobiltelefon, klær, ferieturer og møbler, som andre har, og som vi gjerne ønsker oss. Men på litt lengre sikt vil krav om tilbakebetaling fra kortselskaper og avdrag på kredittkjøp kunne gjøre økonomien og livssituasjonen enda verre. Det er et viktig utgangspunkt at de som har påtatt seg en forpliktelse, skal gjøre opp for seg. Vi må derfor være varsomme med å innføre ordninger som rokker ved dette viktige prinsippet. Men i en tid hvor bankene på en aggressiv måte markedsfører sine tilbud om usikret kreditt og kredittkjøp tilbys uoppfordret, mener jeg det er god grunn til å vurdere om risikoen forbundet med manglende tilbakebetaling i noen grad bør overføres fra debitor til kreditor. Vi i Kristelig Folkeparti har flere forslag til lovendringer og tiltak som vi tror vil gjøre situasjonen til fattige med store gjeldsproblemer lettere. Jeg vil redegjøre for flere av disse og er spent på å høre statsrådens tilbakemelding på de enkelte forslag. Kristelig Folkeparti har vært negativ til å innføre en ordning med personlig konkurs til erstatning for gjeldsordningsloven. Årsaken til dette er først og fremst at vi er skeptiske til om en slik ordning vil hjelpe dem som er minst ressurssterke. I England, hvor man i dag har en ordning med mulighet for å gå personlig konkurs, er det i stor grad opp til skyldneren selv å ta initiativ til og få gjennomført konkursen. Erfaring fra Norge viser imidlertid at mange med store gjeldsproblemer trenger en stor grad av hjelp for å få orden på økonomien, og dette behovet er det viktig blir ivaretatt. I Kristelig Folkeparti vil vi imidlertid grundig vurdere denne problemstillingen på ny når Regjeringen fremmer sin vurdering og anbefaling for Stortinget. Mer nærliggende enn å innføre en helt ny ordning med personlig konkurs, er å gjøre visse endringer i gjeldsordningsloven. Flere personer som har fått tvungen gjeldsordning, opplever det som vanskelig å overholde vilkårene. Vi vet f.eks. at én av fire pådrar seg ny gjeld mens de er under gjeldsordning. Som jeg har vært inne på tidligere, strever mange av dem som har stor gjeldsbyrde, med ulike personlige utfordringer, og det kan være vanskelig å oppfylle de krav til struktur og disiplin som en gjeldsordning krever. Det er derfor ofte nødvendig med tett oppfølging i gjeldsordningsperioden. Det finnes imidlertid ikke noen instans som har en slik plikt til oppfølging. Av den grunn mener Kristelig Folkeparti at en oppfølgingsplikt overfor mennesker med gjeldsordning bør lovfestes i gjeldsordningsloven. Vi mener også at vilkårene for å sette gjeldsordningsperioden til «null» bør mykes noe opp. Dessuten er det grunn til å vurdere å redusere den alminnelige gjeldsordningsperioden fra fem til tre år og stramme inn på mulighetene til å forlenge gjeldsordningsperioden. Vi kan ikke leve med en situasjon hvor mange opplever gjeldsordningsperioden som en strengere straff enn den straff som idømmes dem som har gjort seg skyldig i alvorlig kriminalitet. Det er viktig at lovverket avveier hensynet til at den enkelte skal gjøre opp for seg opp mot samfunnets plikt til å hjelpe mennesker som har havnet i en vanskelig situasjon, på en god måte. I Kristelig Folkeparti mener vi at plikten til å hjelpe dem som har det vanskelig, bør få større gjennomslag i gjeldsordningsloven, og vi håper at statsråden vil vurdere våre forslag til forandringer i nettopp denne loven. Flere banker innvilger store usikrede lån på bakgrunn av en kort telefonsamtale. Dette er svært god butikk fordi rentene som kreves for lånet, er ekstremt høye. Det er ingen tvil om at de som takker ja til denne formen for kreditt, selv har et stort ansvar for å vurdere muligheten for tilbakebetaling. Men jeg vil presisere at kredittinstitusjonene i større grad bør bære risikoen for manglende tilbakebetaling. Jeg mener at en absolutt foreldelsesfrist for forbruksgjeld på fem år vil kunne bidra til å redusere den voldsomme økningen i forbruksgjeld som vi har sett den siste tiden. Det er også viktig å innføre en såkalt frarådningsplikt i kredittkjøpsloven. Dette vil gi banker og kredittinstitusjoner større incentiv til å advare mot store forbrukslån i tilfeller hvor tilbakebetalingsevnen er begrenset. Men dersom frarådningsplikten etter finansavtaleloven og kredittkjøpsloven skal bli reell, må kredittyter ha mulighet til å skaffe tilstrekkelig informasjon for å vurdere kundens kredittverdighet. Vi i Kristelig Folkeparti mener derfor det bør legges til rette for et nytt og mer omfattende register, hvor gjeldsbyrde og andre relevante opplysninger gjøres tilgjengelig for banker og kredittinstitusjoner på en bedre og mer helhetlig måte enn i dag. Det finnes mange hverdagshelter på sosialkontorene, i rettshjelpstiltakene og hos namsmennene som daglig gir svært verdifull hjelp til mennesker med økonomiske problemer. Det er farlig å framheve noen framfor andre, men jeg synes det er ekstra grunn til å gi honnør til jusstudentene på Juss-Buss som med stort engasjement og stor kunnskap hjelper fattige med å få orden på livet. Den menneskekunnskap og den varme som representanter for namsfogden i Oslo har formidlet til oss i forkant av denne interpellasjonen, har også imponert meg. Likevel er det et faktum at hjelpeapparatet til mennesker med gjeldsproblemer er for dårlig. De kommunale økonomikonsulentene hjelper mange, men har behov for flere ressurser. Kristelig Folkeparti mener det er viktig at denne rådgivningstjenesten utvides og innlemmes i servicefunksjonen til de nye NAV-kontorene. Det vil bidra til å senke terskelen for å oppsøke og få hjelp og være et viktig forebyggende tiltak. Økonomiske problemer kan være vanskelige å snakke om i et samfunn der de fleste har mer penger og større verdier enn de strengt tatt trenger. Det er imidlertid svært viktig å gi personer som er i ferd med å få økonomiske problemer, råd og veiledning på et tidlig tidspunkt. Mange har i dag ikke familie og nettverk som fyller denne rollen. Jeg tror derfor det også er nødvendig å opprette et grønt nummer til en opplysningstjeneste for økonomi og gjeld. Mange henter mer og mer kunnskap på Internett. Den informasjonen om gjeldsordninger som i dag finnes på nettet, er for det første vanskelig å finne fram til, og den er fragmentert og lite helhetlig. Jeg vil derfor utfordre statsråden til å opprette en brukervennlig nettportal hvor man både informerer om hvordan gjeldsproblemer kan forebygges, og om hvordan det er mulig å håndtere situasjonen når gjeldsbyrden er blitt uhåndterlig stor. Et samlet storting ønsker å utrydde fattigdommen i Norge. I Kristelig Folkeparti er vi overbevist om at kampen mot fattigdom må føres med et bredt spekter av virkemidler – ikke minst er det viktig å sette inn tiltak overfor personer med stor gjeldsbyrde. Jeg har nå redegjort for flere av Kristelig Folkepartis forslag til tiltak, og ser med spenning fram til å høre hvordan statsråden vurderer disse.