Det er ikke ofte Norge får påpakning fra FNs menneskerettskomite. Derfor er det viktig å ta det opp på en skikkelig måte, selv om det for mange i Norge nok oppfattes som litt urettferdig i forhold til mange andre lands håndheving av religion og skolegang. Jeg er veldig glad for den brede enigheten i komiteen om Regjeringas forslag. Dette er et fag som ofte er til debatt i samfunnet, og det er tydelig at dette er et spørsmål der det er veldig viktig å finne en balansegang, og vi er veldig nær ved å ha funnet det balansepunktet som trengs. Faget er en utfordring i dagens samfunn, men det er også et veldig viktig fag i dagens samfunn. Det er viktig fordi vi trenger kunnskap om hverandre i dette viktige spørsmålet i livet. Det er et viktig fag fordi toleransen blir utfordret på mange arenaer. Toleranse er veldig viktig for å kunne bygge et samfunn sammen, det er viktig fordi kunnskap om religiøsitet og livssyn er en del av oss som mennesker, og viktig for en skole som skal utdanne barn som ikke bare skal ha kunnskap i hodet, men også dannelse i hode og hjerte. Jeg er veldig glad for den satsingen som Regjeringa også har lagt inn i revidert nasjonalbudsjett når det gjelder lærerne, for å øke kompetansen og gi mulighet for at de skal gjøre en bra jobb i forhold til dette faget. Det er også et mål å ha et fag med færrest mulig fritak. Jeg syns det er viktig å slå fast at fritak fra kunnskap kan vi ikke godta. Kunnskap om hverandre og kunnskap om viktige bibeltekster er viktig å ha med seg for å kunne skjønne samfunnet vi lever i. Det er klart at det å vite hva den barmhjertige samaritan er, er faktisk ganske viktig for å kunne skjønne både norske vitser og historier og også politisk retorikk. Flertallet i komiteen mener det er viktig at vi nå har klart å komme fram til en balanse mellom trosmessig objektivitet og verdinøytralitet. Det er stor forskjell på trosmessig objektivitet og verdinøytralitet. Jeg tror det er viktig å ha en oppfatning om at verdinøytralitet er noe vi ikke kan klare å oppnå. Vi har alle basisen vår i noen verdier, og vi har alle utgangspunkt i noen verdier når vi tar både politiske standpunkt og standpunkt til andre ting rundt oss. Derfor er dette faget en stor utfordring for lærere, og det er kanskje et av de mest spennende fagene å undervise i. Her er det slik at Oslo alltid har hatt et annet syn på KRL-fagets sammensetning enn hva man har hatt nasjonalt. Samme hvilket politisk flertall man har hatt i Oslo, har synet her alltid vært annerledes enn i denne salen. Så vil jeg til slutt bare få lov til å kommentere noen av forslagene fra SV. Det som gjøres med faget, er at vi bl.a. frikopler det fra formålsparagrafen, som er noe av det vi har fått bemerkninger om fra FN. Det å foreslå en formålsparagrafsdebatt i denne saken, blir søkt, syns jeg. Å fremme forslag om å endre både navn, læreplan og formålsparagraf virker litt som et hastverksarbeid nå på slutten. Men det skjønner jeg, ettersom SV ønsker å komme inn i regjering sammen med Arbeiderpartiet, som sier at disse tingene skal de ikke få gjennomslag for i en slik regjering.