Etter å ha hørt avslutningen på representanten Klunglands innlegg, måtte jeg kikke meg rundt for å se om jeg var i den rette salen. Man kunne få inntrykk av at man var et helt annet sted enn i Stortinget da man hørte denne prekenen fra Klungland. Jeg skal gjøre noe som det ser ut til at flere av representantene fra regjeringspartiene har glemt, nemlig å lese fra Soria Moria-erklæringen. Etter å ha hørt på debatten i dag, synes det som om representantene fra regjeringspartiene har vært mer opptatt av å snakke om Fremskrittspartiets budsjett enn hva man faktisk selv har gjort. Jeg finner derfor grunn til å bruke denne talerstolen til nettopp å sitere fra Soria Moria-erklæringen, og så skal jeg kommentere den litt etterpå. Det står følgende å lese: «Når sykdom rammer skal folk oppleve at de får tilbud om behandling og pleie med kort ventetid og med størst mulig nærhet til brukeren. Våre helsetjenester skal ha tilstrekkelig med ressurser og kompetanse til å kunne yte tjenester basert på moderne, faglig oppdaterte metoder og teknologi. Pasientenes mulighet til å velge sykehus og fastlege skal understøttes gjennom god informasjon om rettigheter og tilbud. Brukerne av helsetjenester skal oppleve at tilbudet utformes på en måte som er tilpasset den enkeltes individuelle behov.» Så kommer en del strekpunkter, og jeg vil særlig henlede oppmerksomheten mot det første og siste strekpunktet som står i Soria Moria-erklæringen under dette temaet, nemlig at Regjeringen vil: «–styrke sykehusenes økonomi, slik at flere pasienter behandles og ventetidene holdes lave(…) (…) Jeg vil gjerne få lov til verbalt å ta Stortinget med på en liten rundreise for å se hvordan innrapporteringen fra de forskjellige helseforetakene nå er. Jeg vil begynne i Helse Nord-Trøndelag: «Vikarkutt og færre legerHelse Nord-Trøndelag må spare inn 80 millioner kroner på budsjettet for 2007.» Så går vi litt lenger sør, til St. Olavs Hospital: «Fjerner 300 årsverkSt. Olavs Hospital må spare inn 300 millioner kroner i 2007. Egentlig var innsparingskravet på 450 millioner kroner, men HF-et har fått utsettelse på de siste 150 millionene.» Så går vi til Rikshospitalet-Radiumhospitalet HF: «Vi forbereder oss på å komme i null også i 2007, sier administrerende direktør Åge Danielsen.» Videre til Sykehuset Buskerud HF: «For å oppnå balanse neste år, må Sykehuset Buskerud HF spare inn omtrent 105 millioner kroner.» Og til Helse Midt-Norge: «449 mill. i minus.» Dette er ikke tall jeg finner på, det er tall som det står å lese 9. november 2006 i Dagens Medisin. Videre har det nettopp vært en demonstrasjon foran Stortinget som også viser lite grann at det er et rimelig stort sprik mellom det man utad prøver å framstille det som, og det som er den faktiske virkeligheten. Vi viser til Folkebevegelsen for lokalsykehusene og diverse pasientorganisasjoner, fagbevegelser m. fl., som skriver følgende i forbindelse med en pressemelding: «Forslaget til statsbudsjettet for 2007 er svært dramatisk for sykehusene våre. Det er veldig langt fra Soria Moria-erklæringens løfter til den virkeligheten befolkningen nå opplever.» Videre er det grunn til også å referere fra brevet til Legeforeningens regionsutvalg Nord, som påpeker følgende: «Hvis rammene ikke styrkes vil tjenestetilbudet måtte reduseres. Resultatet vil bli lengre ventetid for pasienteneøkt og kostnadsdrivende lekkasje av pasienter ut av landsdelenmarkert dårligere undervisningstilbud for studenter dårligere arbeidsmiljø for de ansatte.» Når vi går gjennom det som er referert fra Soria Moria-erklæringen, viser alt det jeg har tatt opp her, at det er langt fra den eventyrverden man befant seg i oppe på Soria Moria, til det som nå er blitt resultatet etter vel et år med en rød-grønn regjering. Og når det gjelder egenandeler, gikk man jo veldig høyt på banen med det. Men hva er det som har skjedd? Nå har snart alle egenandeler i helsevesenet økt. Ja, selv egenandelstak 1 har økt. Men hva da med de tilskuddene og overføringene til barnefamilier f.eks. når det gjelder barnetrygd, når det gjelder barnetillegg – jo, der har økningen uteblitt. Da kan man faktisk ikke hevde at man bare har foretatt en prisjustering. Da må man gjøre det i begge ender, men det har man valgt å la være å gjøre. Vi ser at ventetidene og ventelistene er i ferd med å øke. Vi ser også at etter diktat fra helseministeren blir det nå inngått færre avtaler med de private aktørene. Vi er i ferd med å miste korrektivet til det offentlige helsevesenet. På helsesiden leverer faktisk ikke Regjeringen: Sykehuskøene øker, ventetidene øker, og egenandelene øker. Det er behov for friske midler til helseforetakene utover det Regjeringen selv har foreslått. Det er behov for bl.a. å gå inn og se på gjeldssituasjonen til foretakene og slette noe av gjelden. Gjelden til helseforetakene har nå blitt så stor at det i seg selv er en belastning for de enkelte helseforetakenes budsjett. Likviditeten er så dårlig nå i enkelte helseforetak at det må tas opp kassakredittlån for å få betalt lønnsutgiftene. Vi ser helt tydelig – og det kommer daglig rapporter – de store forskjellene, også helseforetakene imellom. Det er nå på tide igjen å vurdere å samle Helse-Norge til ett rike. Vi har fått en situasjon der det faktisk nå er bostedsadressen din som er bestemmende for hva slags tilbud du får. Slik kan vi ikke ha det når vi samtidig sier at uansett bosted i dette landet skal du ha de samme mulighetene til behandling og kompetanse – også for dem som er i distriktet. Videre er man også i ferd med å skape en usikkerhet knyttet til noe av den mest effektive delen av helsevesenet, dvs. avtalespesialistene. Man har skapt en usikkerhet, for det er en av de tingene som nærmest er utelatt i forbindelse bl.a. med Nasjonal helseplan. Jeg håper i hvert fall at man, i tråd med det statsråden tidligere har sagt, vil gripe fatt i det. Jeg håper at så skjer. Egenandelene i helsevesenet har alene av denne regjeringen nå fått lagt inn en økning på 160 mill. kr. Det er den samme regjeringen som i erklæringen sin sier at man skal senke egenandelene og holde dem lave. Egenandelene i helsevesenet har nå blitt så store at denne ekstraskatten på sykdom er i ferd med å gjøre at mange pasienter som har dårlig råd, faktisk må velge om de skal spise et varmt måltid eller hente medisinen sin. Dette er en alvorlig situasjon, og vi er nødt til å se på det. Jeg trodde ærlig talt at når man i hele valgkampen fortalte at egenandelene skulle ned, når man laget en regjeringserklæring og fortalte hvor viktig det er å få ned egenandelene og holde dem lave, hadde man i hvert fall vært ærlig på dette området og gjort noe med det. Men det har man faktisk ikke valgt å være. Representanten Klungland var også inne på dette med diabetes. Da er det underlig at når vi fikk en diabetesplan så sent som 1. juli i år – 1. juli var planen ferdig – så er det eneste man har bidratt med i så henseende fra Regjeringens side, en stilling som koordinator, en 50 pst. stilling. Man har ikke fulgt opp innholdet i planen. Planen er faktisk veldig god. Planen var et initiativ som Fremskrittspartiet tok i forbindelse med forhandlinger med Bondevik II-regjeringen. Så det er det som gjør at den planen foreligger nå. Det var der den kom på banen, men den følges ikke opp med penger. Hvis man skal ha en troverdighet når man lager en plan, må man også komme med tiltak, og tiltak må følges opp med penger, hvis ikke blir det bare en masse ord på et papir, og det skaper ikke troverdighet til oss politikere.