Det er to ting som er klart i denne debatten. Det ene er at vi med den rød-grønne regjeringen faktisk tar et gedigent kulturløft. Det andre er at vi har et parti, Fremskrittspartiet, som faktisk tror at kultur utvikler seg innenfor en glassboble, der impulser utenfra er livsfarlige. Når jeg hører på debatten, lurer jeg faktisk litt på om Fremskrittspartiet i det hele tatt er opptatt av utvikling innen kunst og kultur. La nå det være! Det er iallfall slik at kunst og kultur alltid har utviklet seg i møte med det ukjente, med det som utfordrer vår identitet. Derfor er kulturpolitikk en viktig del av utenrikspolitikken. Derfor er kulturelt mangfold noe som alle andre partier er opptatt av. Kunst og kultur er en kjerne i ethvert lands nasjonsbygging. Derfor støtter Norge Kunstakademiet i Palestina, et kunstakademi som kunstnere i Palestina og Kunstakademiet i Oslo har tatt initiativet til. Det var kanskje ingen tilfeldighet at nettopp kunstnerne i Palestina stod opp for ytringsfriheten etter tumultene med Muhammed-tegningene. Dette understreker viktigheten av den kulturelle kunstneriske dialogen over landegrensene, men ikke bare det: Det er slik at dialog og fri flyt av kunstneriske uttrykk er med på å utvikle vår egen kunst- og kulturpolitikk. Kulturelt mangfold betyr å gi plass til alle stemmene, alle identitetene, alle historiene, alle kunst- og kulturuttrykkene til minoritets- og majoritetsbefolkningen på likeverdig basis. I dette arbeidet må vi ha en strategi for å gi organisasjonene, institusjonene og enkeltpersonene som har tatt initiativ nedenfra, større forutsigbarhet og rausere rammer. Vi vet hvem de er, og de fleste får støtte, på kap. 320 post 74. Det tas et første skritt for å gjøre forutsigbarheten større i dette budsjettet. 2008 er ikke bare mangfoldsåret, det er også det året vi har mulighet til å løfte opp to av våre viktige kunstnere, nemlig Olav H. Hauge og Geirr Tveit. Jeg er glad for at komiteen er enig i at det både er et statlig og et regionalt ansvar å sikre at disse to kunstnernes verker bringes inn i vår tid og gis et rikt etterliv. Det passer bra i et mangfoldsår å sørge for at to så markante og kontroversielle kunstnere synliggjøres. Begge sprengte konvensjonelle grenser. Begge hadde betydning utover det norske – inn i vår tid. Derfor er det viktig at vi sikrer at dette arbeidet blir gjort mulig, at vi løfter det opp. Jeg er sikker på at statsråden er lydhør overfor det.