Slaget ved Narvik tror jeg ikke har noe som helst i denne debatten å gjøre. Derimot synes jeg det er interessant å høre, og det gir grunnlag for en viss respekt, innleggene fra to av de tre representantene fra Nordland Arbeiderparti som har hatt ordet her i dag, som klart gir uttrykk for at man er skuffet over at ikke Nordland VII og Troms II blir konsekvensutredet, og de henviser til sine egne lokale vedtak. Så får det heller stå sin prøve at representanten Hill-Marta Solberg sier seg fornøyd, og presterer i dag kunstverket å argumentere sterkt for noe som man bare for noen få måneder siden var sterkt imot. Når man som representantene Ballo og Samuelsen gjør her, henviser til tall – ikke uventet hentet fra Peter Arbo ved Universitetet i Tromsøs, som har vært i stand til å prestere mye og mange og ulike tall, alt etter hvordan man best kan anvende disse – så lurer jeg på hvor mye dokumentasjon man egentlig trenger i regjeringspartiene hvis det er slike tall som skal være bakgrunn for en beslutning. Antall sysselsatte i norsk fiskerinæring har gått ned systematisk over mange, mange år, og alt tyder på at dette vil komme til å skje fremover også. Det er også svært lite som tyder på at antall sysselsatte i oppdrettsnæringen – på tross av økt produksjon – kommer til å øke. Hvor mye dokumentasjon må man ha for å få med seg at flyttetallene, befolkningsnedgangen – demografien – viser en usunn og gal sammensetning langs kysten i nord? Og hvor mye dokumentasjon trenger man for å se den velstand som er bygd opp i de deler av landet som dette forum har sagt ja til skal få lov til å utvikle seg? Vi i Norge er på topp i verden i de områdene som har fått lov å ta del i dette petroleumsløpet. Vi har utviklet verdens beste teknologi og har verdens strengeste miljøstandard. Så bagatelliserer man det forhold at det «bare» er snakk om 2 000 arbeidsplasser i første omgang. Jeg vet ikke om noen i den del av landet hvor jeg kommer fra, som synes det er noen grunn til å kimse av 2 000 nye arbeidsplasser. Det er ikke noe man kan velge å se bort fra. Derfor må jeg bare si til slutt at jeg deler langt på vei den skuffelsen som Nordland Arbeiderpartis representanter Pedersen og Strøm har gitt uttrykk for her i dag. Jeg håper at man kan lytte litt mer til hva folk langs kysten selv egentlig mener og går inn for, istedenfor å skremme med gale tall, om de så er hentet nordfra, fra universitetsmiljøet i Tromsø.