Det går mot slutten av Friluftslivets År. Gjennom hele året er det blitt market et miljøvennlig friluftsliv som fremmer helse og livskvalitet. Som politikere kan vi ikke, og skal vi ikke, vedta hva folk skal gjøre på fritiden, men vi kan legge til rette for at flest mulig kan få nyte godt av et aktivt friluftsliv. Gjennom hele året har det vært hundrevis av aktiviteter og markeringer over hele landet. Mange arrangementer har vært båret fram ved frivillig arbeid. Gjennom dette er det blitt lagt et godt grunnlag for et friluftsliv som jeg er svært glad for at regjeringen Stoltenberg viderefører i sitt budsjettforslag. For Kristelig Folkeparti er det viktig å øke tilgangen som allmennheten har til friluftsområder generelt og strandområder spesielt. Bondevik II- regjeringen innførte en mer offensiv strandsonepolitikk. Blant annet ble kommuner, fylkeskommuner og fylkesmenn utfordret til en strengere praksis ved behandling av plansaker og dispensasjoner i 100-metersbeltet. Det første denne regjeringen gjorde, var å kjøpe Schiøttsvei 8 på Bygdøy i Oslo for å sikre friarealer for allmennheten. Det er et press på offentlig tilgjengelige strandområder, særlig på Sørlandet og i Oslofjorden. Noen i Oslo-området vil nok derfor få glede av dette kjøpet. Det vi derimot kritiserer, er forholdet mellom den prisen Regjeringen har betalt for eiendommen, og den verdi den medfører for allmennhetens tilgang til strandområder, målt opp mot andre alternativer. Jeg mener det er svært kritikkverdig at det ikke ble foretatt en faglig vurdering av kjøpet i departementet eller gjort noe annet faglig bakgrunnsarbeid. Kristelig Folkeparti går derfor mot kjøpet av Schiøttsvei 8 på Bygdøy. Vi ønsker å fordele disse midlene til å erverve eiendommer som kan bedre allmennhetens tilgang til strandsonene, basert på faglige vurderinger. Statsminister Stoltenberg uttalte stolt da han viste fram kjøpet av 65 meter strand på Bygdøy: «Vi forhandler ikke. Vi handler.» Kristelig Folkeparti konstaterer at denne regjeringen ikke handlet da det gjaldt kjøp av 146 000 mål på Hardangervidda. Kjøpet av Vestre Vollane dreide seg også om å sikre allmennhetens interesser til friluftsliv for kommende generasjoner. Det er riktig at allemannsretten gjelder, men det er en risiko for at jakt- og fiskeressurser gjøres mer eksklusive med private aktører. SVs miljøpolitiske talsperson på Stortinget uttalte selv til VG 5. november i år: «Dette er en viktig prinsippsak for SV. Vi vil jo ikke at Hardangervidda skal bli en lekeplass for rikinger.» Vi kan nå i ettertid bare konstatere at dette prinsippet strakk seg til 25 mill. kr, 5 mill. kr lavere enn det Regjeringen var villig til å betale for stranden på Bygdøy. Bondevik II-regjeringen var opptatt av å sikre tilgjengeligheten for alle til kulturminner og kulturmiljø. Derfor hadde daværende miljøvernminister Hareide også et budsjettforslag med en rekordhøy satsing på kulturminner, med en økning på 50 mill. kr. Det er den største økonomiske opptrappingen på dette området noensinne, og jeg er glad for at Stoltenberg-regjeringen viderefører dette. I tillegg ble fondskapitalen til Kulturminnefondet doblet, til totalt 800 mill. kr. Det opprettes også et eget verdiskapingsprogram. Målet er her å skape prosjekter som viser hvordan bærekraftig bruk av kulturminner og kulturmiljøer kan styrke lokalsamfunn og regioner og fremme næringsutvikling. Vi har behov for økt miljøkunnskap. Vi trenger kunnskap for å beskytte naturen og forbedre miljøtilstanden. Ikke minst gjelder dette i nordområdene. Norske havområder er blant de reneste og kanskje rikeste i verden. Her finner vi verdens største bestand av sjøfugl, fisk og sjøpattedyr. Men både fiskerier, havbruksaktivitet, skipstrafikk og petroleumsaktivitet kan skade havmiljøet hvis påvirkningene blir for store. Skipstrafikken langs norskekysten øker, petroleumsvirksomheten nærmer seg land, og det forventes en stor økning i havbruksnæringen. I tillegg transporteres landbaserte utslipp fra den nordlige halvkule til våre havområder med vind- og havstrømmer. Gjennom den helhetlige forvaltningsplanen skal påvirkningene av havmiljøet vurderes samlet. Miljøet er særlig sårbart langs kysten av Nord-Norge og i Barentshavet. Kristelig Folkeparti understreker at hensynet til miljø og sikkerhet må komme først, og på denne bakgrunn støtter Kristelig Folkeparti en forsiktig linje når det gjelder petroleumsvirksomhet i Barentshavet. Vi vil etablere petroleumsfrie soner utenfor Lofoten, Vesterålen og i Barentshavet. Hvor disse bør ligge, vil først være klart etter at den helhetlige forvaltningsplanen foreligger til våren, og vi ser med spenning fram til denne. Klimaproblemet er den største miljøutfordringen verden står overfor i dag. Det må derfor gjennomføres internasjonale og nasjonale tiltak. Kristelig Folkeparti er positiv til nasjonale tiltak som forbud mot deponering av organisk materiale fra 2009. Men framfor alt er det viktig å utvikle teknologi som reduserer CO2 og andre klimagasser. Opprettelsen av Gassnova og fondet for miljøvennlig gassteknologi var viktig for å øke satsingen på utvikling av teknologi for CO2-rensing. Kristelig Folkeparti fikk dessverre ikke med seg regjeringspartiene på den økte satsingen på miljøvennlig gassteknologi i innstillingen til neste års budsjett. Regjeringen har i sin erklæring slått fast at vi skal bli verdensledende på nettopp miljøvennlig gass. For Kristelig Folkeparti innebærer et slikt syn at Regjeringen ikke må gi nye tillatelser eller forlengelse av nåværende konsesjoner til bygging av gasskraftverk uten håndtering av CO2. Jeg utfordrer derfor Regjeringen til å kreve CO2-håndtering ved de planlagte gasskraftverkene både på Tjeldbergodden, Mongstad og Skogn. Gassco skal om få uker avgi en rapport til Olje -og energidepartementet om resultatene av drøftelsene med industrien i Grenland og Trøndelag om mulige rørledninger for transport av naturgass hit. Kristelig Folkeparti ser fram til denne rapporten. Også i det videre arbeidet som det er tatt initiativ til, med eventuelt en greinrørledning til bl.a. Østfold og kanskje videre til Sverige, er det spennende planer. Mye av vårt velferdssamfunn er et resultat av våre oljeinntekter. Vi har investert i fellesskapet. Oljeressursene våre har gitt mange arbeidsplasser, direkte og indirekte. Som politikere med ansvar for oljeressursene våre påligger det oss et ansvar for å tenke langsiktig innenfor naturens tålegrense. For Kristelig Folkeparti handler dette om å ta ansvaret vårt på alvor i forhold til det å være forvaltere av den jorden vi lever på. Gass og olje er viktig, men Kristelig Folkeparti mener det er av avgjørende betydning at vi fortsatt satser på fornybar energi. Energiforsyningen i Norge må være sikker, og den må framskaffes på en effektiv og miljøvennlig måte. Målet må være å øke energiproduksjonen basert på ny fornybar energi, redusere bruken av elektrisk kraft til oppvarming og øke fleksibiliteten med tanke på hvilken energikilde vi bruker til oppvarming. Miljøgifter er nesten umulig å bli kvitt når de først er sluppet ut i naturen, siden de i liten grad brytes ned i naturen. Miljøgifter brukes i dag i vanlige produkter som PC, telefon og klær for å gi bedre produkter. Mange forbrukere kjenner ikke den risikoen som miljøgifter kan utgjøre. Vi må derfor ha et langsiktig mål om å stanse alle utslipp av miljøgifter. Det går mot jul, og vi kommer alle her til å bidra til at handelsstanden også i år setter nye rekorder. Til tross for dette har jeg en visjon om at forbruket vårt må gå ned. Vi produserer enorme mengder søppel, og jeg håper at avfall i større grad kan brukes som ressurs. Bondevik II-regjeringen hadde som mål at minst 80 pst. av avfallet skulle gjenvinnes. Dette er et mål som jeg håper også den nåværende regjering vil arbeide for.