La meg si det slik at Fremskrittspartiet er svært uenig i Regjeringens generelle verneiver, og spesielt er vi misfornøyd med at Regjeringen ikke med åpne armer har omfavnet det initiativet som kommunene og grunneierne har vist i Trillemarka. Dette skal jeg komme tilbake til. Men la meg først si at selv om ikke jeg synes det står mye respekt av den politikken Regjeringen fører i vernesaker, står det betydelig grad av respekt av at statsråd Bjørnøy i de fleste vernesaker har tatt seg tid til å reise rundt og besøke de områdene som blir rammet, og se de folkene som blir rammet, i øynene. Det står det respekt av. Men så er det jo merkelig at det statsråden får av tilbakemeldinger ute i distriktene, ikke synker inn. Jeg vil i denne sammenheng minne om at når vi peker på at Trillemarka har kvaliteter som det er verdt å ta vare på, er dette kvaliteter som har oppstått i et kulturlandskap i dialog og samkvem mellom menneskene og naturen. Det er disse menneskene statsråden har møtt på sine reiser i Buskerud, og jeg vil mene at det er grunn til å legge avgjørende vekt på de synspunkter disse kommer med. Dersom man til tross for et svært sjenerøst tilbud fra grunneiere og kommuner ikke velger å gå inn på den frivillige løsningen, vil dette være et klart signal til befolk-ningen i hele Utmarks-Norge om at det ikke lønner seg å forvalte skog og utmark på en måte som er egnet til å opprettholde det biologiske mangfoldet. Jeg minner om at det frivillige initiativet innebærer vern av 100 000 mål, herav mellom 30 000 og 40 000 mål drivverdig skog. Det innebærer også at 95 pst. av alle rødlisteartene som er funnet i området, vil bli vernet. Så er det jo ikke slik at de øvrige 5 pst. vil forsvinne fra området selv om leveområdet deres ikke blir vernet. Trillemarka er jo ikke vernet i dag, og artene er jo der nå. Hva er det da som gjør at flertallet tilsynelatende tror at disse artene nærmest automatisk vil forsvinne dersom man ikke verner området? Det skjønner jeg ikke, og det henger fryktelig dårlig i hop med innleggene i debatten om Miljøverndepartementets budsjett, fra representantene Trygve Slagsvold Vedum og Ola Borten Moe, der de redegjorde for hvor viktig forvaltertradisjonen var for Senterpartiet og for Regjeringen. Dersom forvaltertradisjonen er så viktig for Senterpartiet, får man sørge for at det er kommuneinitiativet som blir gjennomført. Den sikreste måten å få til dette til på, er å sørge for at vernets størrelse og utforming blir forelagt Stortinget for reell behandling. Skulle Regjeringen velge å forkaste kommuneinitiativet, vil dette være et åpenbart brudd på valgløftene også fra Arbeiderpartiet. Dette vil i så fall bety at det er et betydelig flertall i denne salen som egentlig ønsker å styrke arbeidet med å sikre naturmangfoldet gjennom å støtte kommuneinitiativet – et betydelig flertall som blir overkjørt av verneivrige SV-ere, som får vern av Trillemarka i bytte for en eller annen hestehandel i Regjeringen. Så er det jo slik at denne saken handler om så mye mer enn Trillemarka. Når Fremskrittspartiet valgte å løfte denne debatten inn i salen, var det også fordi vi ønsket en prinsipiell debatt om hvor store vern Regjeringen kan gjennomføre uten at Stortinget får sakene framlagt til behandling. I denne sammenheng minner jeg om at det i vannressursloven slås fast at alt elvevern skal forelegges Stortinget. Da Stortinget vedtok vannressursloven, var det framsynt og klokt nok til å sørge for at regjeringen ikke alene kan skalte og valte med de viktige vannkraftressursene våre. Konsekvensen er at ved vern av selv den minste vannstreng må vernet vedtas i Stortinget. Men skogvern i mange hundremillionersklassen, nei det skal ikke Stortinget ha noen oppfatning om! For å bruke et uttrykk jeg er sikker på at Senterpartiet også forstår: Dette henger ikke på greip. Nå er det slik at Stortinget faktisk har lagt ned et betydelig arbeid i forbindelse med flere verneplaner. En av disse er barskogvernmeldingen, en annen er nasjonalparkplanen. I medhold av sistnevnte plan sendte i går Direktoratet for naturforvaltning ut på høring et forslag om å verne Skardsfjella–Hyllingsdalen i Sør-Trøndelag. Dette har Stortinget sagt skal være mellom 100 000 og 150 000 mål. Nå sier Direktoratet for naturforvaltning at det skal være på over 300 000 mål. Dette har statsråden tidligere sagt at hun er fortrolig med. Det er altså ikke nok med at Stortinget skal fratas muligheten til å ha en oppfatning om vern. Det er faktisk også slik at når Stortinget har gitt et klart uttrykk for at man skal verne 150 000 mål i Sør-Trøndelag, skal Regjeringen ha muligheten til å verne 300 000 mål. Dette finner jeg svært underlig. Jeg finner det også underlig at man fortsetter denne verneiveren til tross for at Riksrevisjonen har slått klinkende klart fast at forvaltningen av de vernede områdene har store utfordringer i Norge. Fremskrittspartiet er av den oppfatning at man kunne roet ned vernetanken nå og gått inn for å få en skikkelig forvaltning av de områdene som allerede er vernet. Helt avslutningsvis: Jeg forutsetter at forvaltningsplanen for dette verneområdet i Trillemarka blir lagt fram samtidig med verneplanen. Jeg tar herved opp forslaget fra Fremskrittspartiet.