Til siste taler må jeg få bemerke at det er altså ikke opposisjonen som har skapt Regjeringens kaosry. Det har Regjeringen greid utmerket godt selv. I dag debatterer vi en trontale som inneholdt mange fagre og uforpliktende formuleringer, men svært lite substans når det gjelder den store kraftutfordringen vi står overfor i dette landet. På Mongstad i Hordaland kan gasskraftutbygging kombineres med industrivirksomhet i et varmekraftverk som gir formidable 80 pst. energiutnyttelse. NVE har gitt en overbevisende positiv konsesjon, som i det siste er supplert i en anbefaling om større rørdiameter på gassledningen mellom Kollsnes og Mongstad, og tilknytning for annen industrirelatert virksomhet. SFT har, helt uforståelig, ikke anbefalt utslippssøknaden, til tross for at også de må vite at om ikke gassen blir brukt på Mongstad, ja, så blir den eksportert til kontinentet. Det globale CO2-bildet blir dermed akkurat det samme. Dette er strutsepolitikk. Energiverket på Mongstad er samtidig det viktigste industriprosjektet på land på mange år i Hordaland. Utbyggingen vil ikke bare sikre de nærmere 700 arbeidsplassene på anlegget, men flere tusen arbeidsplasser i Bergensregionen og på Vestlandet indirekte. Rørledningen med avgrening som nå er anbefalt i konsesjonen fra NVE, muliggjør moderne og kjærkommen industrisatsing både i Sløvåg og på Lutelandet i Sogn og Fjordane. Dette syns vi i Høyre er svært positivt, og vi registrerer at vi har sterk støtte fra LO og NHO. Et moderne anlegg på Mongstad vil også danne grunnlag for en framtidig etablering av et CO2-fangstanlegg, som i sin tur kan forsyne oljefeltene i Nordsjøen med CO2 som trykkstøtte og dermed skape merutvinning fra oljefeltene. En ny kraftkilde i Bergensregionen vil gi kjærkomment krafttilskudd, og utsetter dermed også realisering av en ny landskapsskjemmende kraftlinje gjennom Hardanger. Vi i Høyre mener at dette samlet gir mange, tunge grunner for at Regjeringen nå må godkjenne Statoils planer før avtalepartnerne deres kansellerer avtalen. Det er allerede på høy tid. Men så ser vi altså at til tross for at dette er et miljøprosjekt som i EU ville fått støtte, nøler Regjeringen. Tidligere i kveld fikk vi nok en gang bare vage antydninger fra miljøvernministeren. Både Statoil og befolkningen i Hordaland og Sogn og Fjordane har nå krav på et svar. Denne saken tåler simpelthen ikke denne regjeringens nøling og ubesluttsomhet.