Det er ingen tvil om at den økonomiske situasjonen Norge befinner seg i, gir oss et handlingsrom mange misunner oss. Det er noe vi skal ha med oss som nasjon og som folk i et større perspektiv, og spesielt de av oss som har vært så heldige at man har fått vært ute og reist det siste året i embets medfør og sett hvilke utfordringer andre folk, andre land og andre samfunn møter. Da kan det å overvære en budsjettdebatt i Det norske storting med et halvt øre bli noe – i hvert fall av og til – perspektivløst. Vi skal ha med oss det perspektivet at det er mange som står foran enorme utfordringer når det gjelder å trekke sine samfunn ut av dyp fattigdom og komme seg framover. Selv om vi gjør mer i dette budsjettet enn vi noen gang har gjort tidligere akkurat for å hjelpe andre, har vi ennå en lang vei å gå, og jeg er heller ikke i tvil om at vi kunne gjort alvorlig mye bedre. Når det er sagt, vil jeg si at Regjeringen leverer det den gikk til valg på, i dette budsjettet, og jeg synes man leverer solid, og man leverer på områder der vi delvis ble latterliggjort under valgkampen i fjor. Man leverer på kommuneøkonomi i en grad som jeg tror få trodde var mulig bare for et drøyt år siden. Vi leverer på samferdsel. Et og et halvt år etter at transportplanen ble behandlet og Høyres leder i samferdselskomiteen sa at dette aldri kom til å skje, leverer man faktisk og er den første regjeringen som innfrir løftene som er gitt i Nasjonal transportplan. Man leverer på kultur. Det er viktig. Ikke bare kommer dette det spesialiserte kulturlivet til gode, men pengene blir distribuert over hele landet og kommer det brede, frie kulturlivet til gode rundt omkring i by og bygd. Jeg synes også at næringspolitikken på sett og vis er gjenreist på en del viktige områder gjennom dette statsbudsjettet, ikke minst gjennom den spesifikke satsingen som Regjeringen har fått på plass på skog, der man gjennom skogfondsordningen nå legger aktivt til rette for en økt avvirkning, en politikk som Stortinget tidligere har ønsket, men som det ikke er noen regjering som har klart å gjennomføre ennå. Man har doblet satsingen på reiseliv. Det er en av de viktigste næringene i Distrikts-Norge, en næring som er i voldsom vekst. Man har fått på plass nettolønn på Hurtigruta. Det er et viktig tiltak for å opprettholde en avgjørende infrastruktur langs kysten. Og ikke minst har man tatt tak i strukturproblematikken for fiskeriene, for derigjennom å sørge for at verdiene blir der de skapes.