Jeg vil innledningsvis gi uttrykk for at jeg selvfølgelig tar alle Riksrevisjonens merknader meget alvorlig. Jeg vil gå gjennom to av de områdene som er berørt, ikke minst nå sist av representanten Meltveit Kleppa. Det første jeg vil omtale, er psykiatri. Det er en høyt prioritert oppgave for denne Regjeringa å styrke tilbudet til mennesker med psykiske lidelser. Soria Moria-erklæringa er også tydelig på dette. Det er ingen tvil om at det fortsatt er ganske store utfordringer knyttet til hvordan mennesker med psykiske vansker følges opp i kommunene. Manglende oppfølging i kommunene vil ofte slå ut i akuttinnleggelser og økt press på akuttavdelingene i spesialisthelsetjenesten. Det er derfor vesentlig å kunne dokumentere at de midler Stortinget har bevilget, benyttes til formålet. Det er helt selvsagt. Sosial- og helsedirektoratet, som har ansvaret for forvaltningen av tilskuddet sammen med fylkesmannsembetene, har nå iverksatt tiltak for å forbedre rutinene for utbetaling av midler til kommunene og dessuten påse at de faktisk følges opp. Pasienter med psykiske lidelser er en av flere målgrupper for den kommunale helse- og omsorgstjenesten. Det føres ikke egne regnskaper for de ulike målgruppene, og vi ønsker heller ikke en slik særomsorg. Rapporteringene fra kommunene viser likevel at det nå heldigvis går i riktig retning når en tar hensyn til økningen i bevilgningene gjennom opptrappingsplanen. Men vi er ikke i mål. Regjeringa vil følge opp opptrappingsplanen for psykisk helse. Også i spesialisthelsetjenesten synes aktivitetsøkningen i 2004 å være rimelig godt i samsvar med opptrappingsplanen for psykisk helse. Jeg har imidlertid merket meg at Riksrevisjonen peker på at kostnadsveksten i 2004 var større i somatisk helsevesen enn i psykisk helsevern. I 2005 stilte departementet krav om at ressursveksten innenfor psykiatri skulle være relativt større enn i somatisk helsevesen. Foreløpige rapporter fra 2005 indikerer at de regionale helseforetakene har greid å innfri kravet. Det samme kravet er stilt for 2006. Jeg har stilt krav til de regionale helseforetakene om å sørge for at akuttjenestene fungerer slik de skal. Jeg har tatt initiativ til å sette ned en arbeidsgruppe som skal vurdere en særskilt ventetidsgaranti for barn og unge med psykiske vansker. Dette arbeidet skal være ferdig i juni. Så har jeg også lyst til å si noen ord om kritikken som er reist mot de regionale helseforetakene. Riksrevisjonen hadde – som kjent – ved selskapskontrollen for 2004 bemerkninger til en rekke forhold ved de regionale helseforetakene. Jeg vil her kommentere de viktigste. Jeg er blitt kjent med at departementet høsten 2004 viet stor oppmerksomhet til helseforetakenes etterlevelse av det juridiske rammeverket generelt og regelverket for offentlige anskaffelser spesielt, både i møter og i brev. Siden er dette fulgt opp i eierkrav overfor de regionale helseforetakene, både for 2005 og for 2006. Det er stilt konkrete krav til opplegget for internkontroll i helseforetakene, og det er stilt krav om etablering av intern revisjon som skal basere sine undersøkelser på risiko- og vesentlighetsvurderinger i de regionale helseforetakene og i underliggende helseforetaksgrupper. Jeg forventer at disse tiltakene, som er iverksatt i etterkant av funnene for 2004, vil gi effekt, og at senere kontroll fra Riksrevisjonen vil vise et bedre resultat. Jeg har også merket meg at Riksrevisjonen har bemerkninger til bierverv blant ansatte i helseforetakene. Jeg mener det er helt grunnleggende at befolkningens tillit til helsepersonell ikke skal svekkes ved at de ansatte har former for biarbeid som gjør at det kan reises tvil om den enkelte ansattes integritet og uavhengighet. De regionale helseforetakene har gjennomgått biervervene til sine ansatte, og har innskrenket mulighetene for bierverv ved inngåelse av nye arbeidskontrakter. I foretaksmøter i januar i år har jeg fulgt opp dette ved å forutsette at de regionale helseforetakene utvikler gjennomgående retningslinjer for ansattes bierverv. Riksrevisjonen har også pekt på at flere regionale helseforetak hadde finansielle leieavtaler ved utgangen av 2004. Jeg har i foretaksmøtene i år satt krav om at eksisterende leieavtaler av finansiell karakter skal bringes i samsvar med retningslinjene – noe som bør være helt selvsagt – og at avtaler som er overtatt fra fylkeskommunen, skal avsluttes så snart kontraktene åpner for det.