Ja, da er dagen kommet, som så mange har ventet på – og kanskje særlig de som ikke gav opp etter nederlaget denne saken led i 1996. Tenk at det da skulle bli et enstemmig vedtak vi skal fatte litt senere i dag! Hardangerbrua må vel kanskje være det samferdselsprosjektet som setter norgesrekord i lokalt engasjement, både menneskelig engasjement og når det gjelder penger. Til det første må det sies at fylkeskommunen har hatt denne brua som sitt prioriterte veiprosjekt nummer én i snart over ti år. Nabokommuner og Bergen kommune har engasjert seg sterkt i saken. Bakgrunnen for at saken kommer opp igjen i dag, er det sterke engasjementet fra både lokale myndigheter, næringsliv og befolkningen i regionen. Kommuner som er berørt av brua – Eidfjord, Voss, Granvin, Kvam, Ullensvang og Ulvik – har satt av penger til brua, trass i veldig trang kommuneøkonomi, og Bergen kommune har også vært bidragsyter økonomisk. Eidfjord kommune, som er en kraftkommune, har brukt flere hundre millioner til nødvendige forarbeider og forprosjekter til brua, også til tilførselsveier og selve prosjektet. Dette viser med all tydelighet hvor gjerne fylket og regionen har ønsket dette samferdselsprosjektet. Eidfjord kommune har ca. 900 innbyggere, og på de utallige folkemøtene som har vært opp gjennom årene, har det på noen møter vært over 1 000 mennesker – et vanvittig lokalt engasjement. Det er også veldig gledelig for hele regionen å få denne fergefrie veiforbindelsen mellom øst og vest, som vil gi den korteste veien mellom Bergen og Oslo. Jeg er sikker på at dette prosjektet vil være en ny giv for Indre Hardanger, som sårt trenger det etter nedadgående folketall og næringsutvikling. Det vil også kunne være avgjørende for om unge familier ønsker å bosette seg i denne delen av landet, og om ungdom som har flyttet ut, ønsker å flytte tilbake etter at de har tatt utdannelse. Brua vil gi folket i fjorden en ny frihet til å reise, den vil gi forutsigbarhet og gjøre det enklere for næringslivet som er avhengig av biltransport for å frakte varer til og fra. Ikke minst for reiselivsnæringen er dette viktig – ikke bare fordi hengebrua i seg selv kan bli en severdighet, men fordi reiselivsnæringen i Distrikts-Norge er helt avhengig av å vise fram et lokalsamfunn der folk bor. Det er det turistene vil se. De vil ikke se gjengrodde bøer, folketomme hus eller tomme butikklokaler. Når oljen og gassen en dag er slutt, er reiselivet en av de næringene som vi virkelig har mulighet til å satse på i Norge. Derfor er det så viktig at vi i dag er med på å tenke framtidsrettet for denne næringen. Selv om trafikantene nå må belage seg på å betale bompenger for en tid, vil det ikke bli fergebillett til evig tid. Det er ikke mange saker i Stortinget som avgjøres enstemmig, som har så mange tilskuere på galleriet – sågar noen i bunad. Det bare viser at de følger opp helt til siste nikk, de som er fra regionen. Som vossing vil jeg til slutt gratulere Hordaland – og ikke minst standhaftige hardinger – med at saken blir vedtatt i dag. Senere kan vi kanskje skåle i sider!