Først til Fremskrittspartiet og Høyre, som signaliserer sterkt at de ønsker en tonivåmodell i Norge, med store kommuner og staten. Ja, den som ikke skjønner at det blir et regionalt nivå, uansett hva man bestemmer for dette, er passe naiv. Poenget er da at det blir et statlig byråkrati og et embetsvelde som skal styre på regionnivå. Da registrerer jeg at disse partiene synes at det er greit. Jeg går ut fra at det ikke er noe parti her som ser for seg at man greier å lage så store kommuner i dette landet at man kan fri seg fra det problemet. Det er slik at landet er variert, og at det er behov for å kunne drive forskjellig politikk. Hvis man fikk større råderett over virkemidler i næringspolitikken, i kulturpolitikken, i samferdselspolitikken, i næringspolitikken og kanskje også i deler av utdanningspolitikken, hadde det vært mulig å ta regionale hensyn. De burde selvfølgelig tas politisk, av noen som velgerne har innflytelse på, og ikke av et statlig embetsverk man ikke har innflytelse på. I SV tror vi det er bra at man har store og små kommuner, byer, distriktskommuner, stor og liten, fattig og rik, innenfor noen enheter der man må ta hensyn til hverandre. Det som er riktig i dag, er at det er en stor dynamisk utvikling i byene, og det er bra. Det er attraktivt å bo der og fint å være der. Men hvis de får lov til å kople seg fra distriktene og ikke behøver å ta hensyn til distriktene, men tvert imot bare ta hensyn til egne interesser, vil den dynamikken forsterkes, og vi vil få enda større problemer med å kunne ta i bruk ressursene i hele landet, som alle snakker om, og gi likeverdige levekår til alle – fordi dynamikken vil være slik. Så til debatten om en storutflytting av nye statlige arbeidsplasser. Jeg kunne tenke meg å se statsråd Solbergs liste, hvis hun mener at hun har en slik liste til. SV sier at vi gjerne vil ha arbeidsplasser ut av Oslo, nye arbeidsplasser bør flyttes ut av Oslo. Men hovedpoenget er at hvis man fører en sektorpolitikk som sentraliserer, skjer det en voldsom sentralisering av arbeidsplasser hele tiden, og så foretar man noen slike symbolutflyttinger, som om det skulle være en kraftfull distrikts- eller regionalpolitikk. Det er ikke riktig. Da man skulle flytte Arbeidsdirerektoratet til Trondheim, begynte man en underliggende regionalisering av det, der man skulle samle Buskerud, Oppland, Hedmark, Akershus og Oslo i regionkontor i Oslo. Resultatet av de foreløpige drøftingene man hadde, var at Oslo-kontoret skulle bli større enn det var før, og man sentraliserte en masse arbeidsplasser som før lå ute i regionene. Det er slik det skjer hele tida. Jeg må si at SV ikke er spesielt imponert over en slik regional eller distriktspolitisk utflytting av arbeidsplasser.