Jeg registrerer med interesse at representanten Sundsbø fra Senterpartiet og representanten Bjørnstad fra Arbeiderpartiet, begge fra Akershus fylke, er sterkt opptatt av finansieringen av opptreningsinstitusjoner. Begge representantene kan løse sitt problem ved å stemme for det forslaget som Høyre, Venstre og Kristelig Folkeparti har fremmet, om å styrke posten med 75 mill. kr. Jeg tror ikke problemet ligger der hvor særlig representanten Sundsbø satte fingeren, og hvor en enstemmig fagkomite – også hans egne partifeller – har uttalt at de er enig i måten finansieringen er lagt om på ved ansvaret til helseforetakene. Så la jeg med interesse merke til innlegget fra representanten Gunn Olsen, som advarte mot den overhåndtagende tendensen til svartmaling av situasjonen i helsevesenet og i eldreomsorgen. Jeg deltok i et debattprogram på TV 2 forleden, hvor det intelligente spørsmålet seerne ble stilt var: Er du redd for å bli gammel? Man kunne jo like gjerne spurt: Er du redd for å leve? Eller: Er du redd for å bli født? Det var over 90 pst. som svarte som man bestilte, nemlig ja. Det er et resultat av en farlig kombinasjon, nemlig en kombinasjon av helt kritikkløs og tankeløs journalistikk på den ene siden, og like kritikkløs og tankeløs politisk retorikk på den andre siden. Det er en farlig blanding. Derfor håper jeg at ikke minst representanten Gunn Olsens egne partifeller vil legge seg på sinne hennes advarsel. Til sist: Statsråden gav et ikke helt presist svar på et spørsmål jeg stilte henne i et tidligere replikkordskifte; derfor vil jeg gjerne presisere spørsmålet en gang til. Det skal gjennomføres en full evaluering av sykehusreformen, og man sier at man er åpen for å revidere og forandre ordningen når evalueringsresultatene foreligger. Jeg går ut ifra at evalueringen også skal omfatte strukturen når det gjelder styringsfunksjonen. For hele tankegangen bak reformen, som ble foreslått av den forrige Stoltenberg-regjeringen, var jo at alt politisk ansvar skulle samles ett sted, nemlig hos statsråden. Hvis man nå forandrer styresammensetningen med sikte på å legge inn politisk ansvar i styrene på et annet nivå, forstyrrer man jo nettopp det som var det grunnleggende prinsippet. Mitt spørsmål gjentar jeg derfor slik: Gitt at evalueringen nå viser at tankegangen hos den forrige arbeiderpartiregjeringen var riktig, og at den strukturen man valgte, har fungert godt, vil da statsråden ta konsekvensen av det og revidere det etter mitt skjønn forhastede vedtaket hun har gjort om å forandre reformen på dette punkt?