Tallene som representanten Asmund Kristoffersen henviser til, stammer fra en rapport som professor Peter F. Hjort utarbeidet for Sosial- og helsedirektoratet i 2003. Hjort refererer til undersøkelser fra Australia, Danmark, New Zealand og Storbritannia, der man har funnet at i gjennomsnitt hver tiende pasient utsettes for en uønsket hendelse under sitt opphold i sykehuset. Slike hendelser kan i enkelte tilfeller få dødelig utgang for pasienten. Det er ikke utført tilsvarende undersøkelser i Norge, men vi har ikke grunnlag for å anta at forholdene i Norge er vesentlig forskjellige fra forholdene i disse landene. Legger man til grunn vurderingene som er gjort i disse undersøkelsene, kan kanskje 40-50 pst. av disse dødsfallene forebygges. Jeg er enig med representanten i at disse tallene kan synes å være dramatiske. Fordi forskningen har vist at en del av disse hendelsene kan forebygges, har departementet i 2004 gitt Sosial- og helsedirektoratet i oppdrag å utrede tiltak for en bedret pasientsikkerhet i Norge. Av tiltak som foreslås iverksatt, vil jeg i første omgang peke på planlegging av et nasjonalt pasientsikkerhetsregister som skal inneholde oversikt over og analyse av uønskede hendelser og forhold som går ut over pasienter i norske sykehus. Hensikten med dette registeret er forebygging av uheldige hendelser. Prosjektet innebærer også utvikling og distribusjon av informasjonsmateriell, faglitteratur og verktøy rettet mot pasientsikkerhet. Sosial- og helsedirektoratet vil om få uker distribuere en ny veileder til forskrift om internkontroll i sosial- og helsetjenesten. Den gir konkrete råd om hvordan sikkerhet og kvalitet i helsetjenesten kan forbedres. Jeg vil også vise til betydningen av landets omkring 60 medisinske kvalitetsregistre knyttet til spesifikke medisinske tilstander. Ved utgangen av 2005 er det et mål at ti medisinske kvalitetsregistre er etablert nasjonalt, i regi av de regionale helseforetakene. Slike registre inneholder til dels data som har relevans for pasientsikkerhet, f.eks. komplikasjoner ved kirurgiske prosedyrer. Registrene kan gi kunnskap om slike hendelser og kan ofte gi svært gode svar på hvilke tiltak som kan påvirke risiko. I 2003 ble det innført ni nasjonale kvalitetsindikatorer for spesialisthelsetjenesten, og ytterligere seks indikatorer er innført i 2004. Indikatorene omfatter både somatiske sykehus og psykisk helsevern. Indikatorene skal gi grunnlag for styringsinformasjon på institusjonsnivå samt gi grunnlag for kvalitetsforbedring for fagmiljøene. Systemet med nasjonale kvalitetsindikatorer vil bli utvidet og videreutviklet i tiden fremover.