Dette er en oppsamlingssak med en rekke endringer i opplæringsloven. Jeg skal med en gang ta opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen. Jeg skal begynne med en endring som ikke gjennomføres. Endringer i saksbehandlingsregler for spesialundervisning gjøres nemlig ikke. Fremskrittspartiet er tilfreds med at vi får støtte av Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, og at Regjeringens forslag på dette punkt blir avvist. Vi oppfatter dette faktisk som et angrep på elevers og foreldres rettssikkerhet, en rettssikkerhet vi er opptatt av å beskytte. Samtidig mener vi det er feil å gjøre endringer innenfor dette feltet – dersom det skal gjøres endringer – før vi har fått levert det Stortinget har bestilt flere ganger, og for lenge siden. Det kan jeg jo adressere også til foregående taler. Det Stortinget har bestilt, er en bred gjennomgang av spesialundervisningens plass i norsk skole. Vi vil vurdere ressursbruken og resultatene samt det statlige støttesystemet. Vi har fått fragmenter av dette fremlagt i enkelte saker, men ikke på en god og samlende måte, og det ønsker vi oss. Vi er glad for at et flertall gjentar bestillingen, og regner nå med at Regjeringen etter hvert også manner seg opp til å levere. Endelig er saken kommet som legger på plass lovbestemmelsene om skolemiljøutvalg. Saken har hatt en uakseptabel mangel på fremdrift. Vedtaket etter avgitt innstilling i oktober 2002 var at Stortinget bad Regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag innen utgangen av mars 2003. I dag skriver vi juni 2005. For Fremskrittspartiet er skolemiljøutvalg viktig for elevenes læringsmiljø og et viktig redskap i bekjempelsen av mobbingen i norsk skole. Derfor er det spesielt uforståelig at Regjeringen har hatt det så lite travelt i denne saken, når den samtidig har hatt gående en såkalt aksjon mot mobbing i perioden 2002–2004. Samtidig er skolemiljøutvalg en viktig arena både for elever og foreldre. Fremskrittspartiet mener dette må sikres gjennom hele grunnutdanningen og foreslår derfor at foreldre skal ha plass i skolemiljøutvalg for videregående skoler, og, på samme måte som i grunnskolen, at representanter for elever og foreldre samlet får flertall. Fremskrittspartiet fremmer også forslag om lovbestemte driftsstyrer på alle offentlige skoler og organisert slik at foreldrevalgte representanter har flertall. Fortsatt står Fremskrittspartiet alene om dette. Vi får derfor bekreftet at det kun er Fremskrittspartiet som vil gi foreldre økt innflytelse og styringsmakt i skolen. Et område i denne saken er Fremskrittspartiet godt fornøyd med. Det gjelder kravet om politiattest for å bli ansatt i videregående skole. Her er det Fremskrittspartiets opprinnelige forslag som nå får fullt gjennomslag, først gjennom forslaget fra Regjeringen og så gjennom bred støtte her i Odelstinget gjennom støtte også fra Arbeiderpartiet. Jeg minner om at lovendringen er basert på Dokument nr. 8:26 for 2003-2004, fra Fremskrittspartiet, som fikk flertall i utvannet form, men det ender nå opp med lovendring som opprinnelig foreslått. Originalen er fortsatt best! Med den endringen får vi lik behandling av elever gjennom hele grunnutdanningen, også på dette viktige punktet som gjelder elevers sikkerhet i forhold til personer som er siktet, tiltalt eller dømt for seksuelle overgrep mot barn. Det er bra. Men fortsatt gjenstår et par viktige ting omkring denne problemstillingen. Fremskrittspartiet mener personer som faktisk er dømt for seksuelle overgrep, ikke bør ansettes i skolen. Fremskrittspartiet mener at personer som er tilsatt, og som blir siktet eller tiltalt, ikke kan fortsette og bør fortsette arbeid som medfører kontakt med elever på skolen. Vi kjenner til opprørende tilfeller fra media om slike saker. Fremskrittspartiet mener også at personer som er ansatt, og som blir dømt for seksuelle overgrep, skal sies opp fra sin stilling. Fremskrittspartiet mener det skal, bør og kan stilles særlig strenge krav til personer som arbeider med elever i grunnutdanningen. Både elever og foreldre skal føle seg mest mulig trygg på skolen. Det er ingen rett for voksne til å bli ansatt som lærer, men elever i grunnutdanning bør ha rett til best mulig sikring mot mulige seksuelle overgrep og mulige seksuelle overgripere.