Først skal jeg avlegge en bitte liten visitt til representanten Yrvin, som er opptatt av svevestøv i Oslo. Jeg tror at det ved den anledning er betimelig å advare mot den økningen av svevestøv, NOx og svovelutslipp som vil bli resultatet av Regjeringens nye bilavgifter. Jeg ser også fram til at vi får korrigert det i fellesskap så fort som mulig og gjerne allerede i revidert. Så synes jeg at når vi først krangler så mye som vi gjør – og har gjort i dag – i denne salen, synes jeg det er greit også å påpeke at de to innleggene som er holdt av representantene Slagsvold Vedum og Borten Moe fra Senterpartiet, stiller jeg meg i stor grad bak. Jeg har ikke inntrykk av at Regjeringen står for den politikken som de snakker om, men jeg slutter meg til mange av de konklusjonene som de trakk. Når det gjelder rovdyrpolitikken, tror jeg det er viktig å peke på en vesentlig ting, og det er at bestandsmålene som denne sal har vedtatt mot Senterpartiets og Fremskrittspartiets stemmer, på langt nær er nådd. Vi har et skyhøyt konfliktnivå i veldig mange fylker, men bestandsmålene er ikke nådd. Dette gjelder både ulv og, ikke minst, bjørn. Så når man angriper oss for en omkamp – Fremskrittspartiet var ikke med på kompromisset, men Høyre var det – tror jeg det er grunn til å peke på at det er mange flere ulver i Sverige i dag enn det var da rovdyrkompromisset ble inngått. Det er mange flere grenseulver, og det er faktisk så mange ulver i grensebestanden at det antallet er større enn den nasjonale bestanden. Dette tror ikke jeg at stortingsflertallet kunne forutse da man inngikk forliket, og dermed vil jeg peke på at det er veldig god grunn til å ta en ny debatt om disse tingene i dag. I Trøndelag skal man ha fire ynglende bjørner. Man har ingen i dag. Fire ynglende bjørner i Trøndelag – i noen få kommuner i Nord-Trøndelag – vil medføre at det må være et sted mellom 40 og 60 voksne bjørner i Trøndelagsfylkene. Dette går ikke an å kombinere med opprettholdelse av utmarksnæringene i Hedmark, i Akershus, i Østfold, i Trøndelag og i Nordland. Det tror jeg er en erkjennelse vi må ta inn over oss. Så kan man gjerne si at det er greit, det tar ikke Stortinget så tungt. Men konsekvensen av å opprettholde dagens rovdyrpolitikk er at det ikke vil være utmarksnæringer i noen særlig grad igjen i disse fylkene. Så får vi kanskje en vakker dag en ny rovdyrpolitikk, når rovdyrene – bjørnen og jerven – har spredd seg godt nedover Vestlandskysten til Møre og Romsdal, til Sogn og Fjordane, til Hordaland og kanskje også til Rogaland, skjønt det er kanskje å ta litt i. For da rammer rovdyrpolitikken – eller mangelen på en fornuftig rovdyrpolitikk – mange flere velgere og mange flere stortingsrepresentanter, og da stoler jeg på at vi får en endring.