I en situasjon hvor mange er bekymret for hva som kommer til å skje, har jeg lyst til å berømme Stortinget for det ansvaret som nå blir tatt her, ved at vi i fellesskap bidrar til en nøktern tilnærming til dette spørsmålet. Det har blitt sagt mye klokt her, og jeg føler at vi har en felles inngang i forhold til at det er en alvorlig situasjon. Det er et alvor vi tar på alvor, og vi er innstilt på å gjøre det som er nødvendig for at konsekvensene ved at denne dyresykdommen etter all sannsynlighet kommer til Norge, blir minst mulig. Mange av representantene har sagt at kommunikasjon, informasjon, er en helt vesentlig del i forhold til hvordan denne situasjonen kommer til å utarte seg. Det er riktig. Det betyr at ved å ta den inngangen som blir tatt her i dag, bidrar vi til å gi en nøktern informasjon som bidrar til ikke å skape unødig frykt blant folk. Jeg synes sånn sett at vi har et godt utgangspunkt nå i forhold til å kommunisere med befolkningen i en vanskelig situasjon, for det er det, det er det bare å være ærlig på. Jeg skal så gå litt inn på de enkelte innlegg. Jeg oppfattet at det som representanten Nesvik sa, gikk på å ha en god nok informasjon. Jeg er enig i at det er viktig, og, som jeg nettopp også sa, jeg tror vi har en felles oppgave i å klare det. Det er en utfordring i forhold til at det er mange sterke bilder som blir formidlet. Det er lett for folk å se situasjonen som skremmende som følge av dette. Men at det er en utfordring, er jeg helt enig med representanten Nesvik i. Representanten Løvik var opptatt av nøkternhet. Jeg oppfatter at den redegjørelsen som ble gitt her i dag, også ble vurdert å være nøktern, og det mener jeg er viktig i forhold til det å kunne kommunisere spørsmålene her. Jeg er enig i at det overordnede er matsikkerhet og folkehelse, som representanten Løvik sa. Det er det som er i front, det er det som denne saken her primært handler om. Andre hensyn skal innordnes etter det. Derfor støtter jeg fullt ut den inngangen som representanten Løvik hadde i det spørsmålet. Så var representanten Dåvøy inne på det faktum at en del av de situasjonene vi har sett knyttet til smitte fra dyr til mennesker, er i land som har et helt annet dyrehold enn det vi har i Norge. Igjen er jeg helt enig. Det er åpenbart at forskjellen fra dyrehold i en del asiatiske land, hvor folk og dyr nær sagt lever sammen, og hvor dyreholdet foregår i bakgården hos folk, til en situasjon i Norge hvor vi har et kontrollert dyrehold på den måten vi alle her kjenner til, er stor. Det betyr at det er en del barrierer i Norge som er mye mer omfattende i forhold til smittesituasjonen enn det er f.eks. i en del asiatiske land. Så det er en god analyse som representanten Dåvøy her gjør, og som jeg er helt enig i. Jeg er også enig i at utfordringen nå primært ligger i å sørge for at det kommersielle fjørfeholdet kan håndtere en situasjon hvor smitten er i Norge. Jeg håper og tror at det jeg også redegjorde for i mitt innlegg, gav det inntrykket. Så tok representanten Dåvøy også opp spørsmålet knyttet til erstatning ved frivillig nedslakting, og, som jeg da også var innom i mitt innlegg, det er et spørsmål som det nå arbeides med, og som vi tar på alvor. Når det gjelder en tverrdepartemental tilnærming, tror jeg helseministeren kan utfylle meg i det spørsmålet etterpå. Nettopp det at vi er her sammen, viser jo at det fra Regjeringens side selvsagt er en felles inngang i dette spørsmålet, men også den oppfatningen at muligheten for å lykkes i dette spørsmålet går på at det arbeides tverrdepartementalt. Så også her er jeg enig. Representanten Brekk var opptatt av restriksjoner overfor berørte produsenter. Det kommenterte jeg litt nå til representanten Dåvøy. Representanten Ludvigsen var innom det med nøktern og god informasjon, som selvsagt også er viktig, og som jeg har berørt litt i forhold til andre innlegg. Jeg vil få takke for en interessant og god runde. Jeg skal love å jobbe aktivt videre i forhold til en alvorlig situasjon.