Jeg tror ingen i Palestina føler at de er forlatt av Norge. Norge leder giverlandsgruppen for Palestina. I den sammenheng har vi tett og omfattende kontakt med både den palestinske ledelse og det palestinske folk. Så den tanken som Åslaug Haga er inne på, tror jeg ikke mange har tenkt, for å si det forsiktig. Selve begrepet «representasjonskontor» kan kanskje gi et litt feil inntrykk av hva man står overfor, fordi dette var et kontor uten norsk representasjon. Det var et slags hjelpekontor, bemannet av palestinere. Jeg har sett at en del har sagt at da mister vi en lyttepost. Det gjør vi selvfølgelig ikke, for der vi har lytteposter, må vi også ha norsk utsendt personell, og det hadde vi ikke. Jeg mener at når vi skal ha norske kontorer ute, er det viktig, især i så politisk følsomme områder, at det er norsk personell ved dem. Jeg synes i grunnen at dette kontoret på mange måter falt mellom to stoler. Det er bakgrunnen for min beslutning.