Jeg vil berømme interpellanten for å ha satt denne interpellasjonen og industriens situasjon på dagsordenen. Industrien er viktig, og den fortjener en slik bred debatt som vi nå har her i Stortinget. Jeg har merket meg én ting, og det er at en rekke representanter for regjeringspartiene som til stadighet er ute i mediene og reiser rundt i landet og prediker en ny industripolitikk, en ny næringspolitikk, er borte fra salen når Stortinget diskuterer industriens framtid. Da synes jeg det blir smålig når nåværende regjering og regjeringspartier kritiserer den forrige regjeringen for dens næringspolitikk. Den var ikke spesielt imponerende, men skal man kritisere andre, må man komme med klare tiltak. Industrien er under press, selv om mye av norsk industri går svært godt. Industrien har fortsatt et kraftig press mot seg på marginer og fra aktive konkurrenter i utlandet. Vi har stadig medieoppslag om nedleggelse av industribedrifter og utflagging til lavkostland. Det som er viktig med industrien, er at industrien er vårt følepunkt mot utlandet. En konkurransedyktig industri er et tegn på vår konkurransedyktighet i forhold til utlandet, og det er viktig, ikke bare for industrien, men for hele vårt samfunn. Vi er kommet til et kritisk punkt når det gjelder industriens tilstedeværelse i Norge. Dersom det kommer et tilbakeslag mot industrien nå, vil det stå om hele norsk industris framtid i Norge. I underkant av 300 000 industriarbeidsplasser, som er mindre enn antall uføretrygdede, må sies å være et minimumsantall arbeidsplasser for å kunne opprettholde et industrimiljø som kan utvikle seg videre, og som kan holde på og utvikle kompetanse. Automatisering er viktig i dagens industribedrifter. Selv har jeg hatt gleden av å besøke flere bedrifter som satser kraftig på å investere i roboter og annen automatisering, noe som viser at Norge må være på topp når det gjelder automatisering i en industri som nå er blitt svært kapitalintensiv. Da kunne man fra Regjeringens side komme med forslag til de beste avskrivingssatsene i Europa, noe man ikke gjør. Det er et enkelt grep, som kan gjøres raskt. Statsråden la i sitt innlegg vekt på at Regjeringen ønsker å møte framtiden med en offensiv næringspolitikk, og at Norge skal være en av de mest innovative økonomier i verden. Mitt spørsmål er da: Hvilke partier i Stortinget er uenige i den type formuleringer – en type velmenende, runde formuleringer som alle, uansett politisk bakgrunn eller om man har deltatt i en tidligere regjering eller ikke, kan stille seg bak? Hvis det skal være uttrykk for denne regjeringens nye aktive næringspolitikk, er det ikke noe nytt innhold i den. Alle er enige i den typen formuleringer. Videre ramset statsråden opp en rekke virkemidler som skal være tegn på Regjeringens nye aktive næringspolitikk – FoU, Innovasjon Norge, SkatteFUNN og samferdsel. Det er ikke noen som er uenig i at dette er viktige virkemidler. Spørsmålet som må stilles statsråden og Regjeringen, er: Hvorfor er Stortingets komiteer nå nesten arbeidsledige når det gjelder saker fra regjeringsapparatet? Næringskomiteen har ikke noen saker. Hvorfor fremmer ikke Regjeringen en industrimelding som næringskomiteen kunne ta tak i, eller en industrimelding som en oppfølging av Industriutvalgets innstilling som kom i fjor? Der burde det være nok å ta tak i for å få en politikk som er til industriens beste, og som ville innebære en aktiv industri- og næringspolitikk.