Det er veldig modig av Børge Brende å ta opp denne debatten. Han har selv sittet med makt i fire år, og problemet er ikke blitt løst. Høyre har i tillegg stemt imot Fremskrittspartiets kraftforslag i alle de fire årene. Men debatten er viktig. Senest i går kunne en lese i Romsdals Budstikke: «Fare for sammenbrudd», «Kraftkrisa krever handling». Men når vi ser på det som er blitt sagt av Regjeringen foreløpig, er det stort sett usikkerhet som er skapt. Det er ikke skapt så veldig mye av den handlekraften som enkelte representanter gir uttrykk for. La oss ta de to viktigste sakene når det gjelder å skape balanse: Småkraft. Der har faktisk parlamentarisk leder i Senterpartiet, Magnhild Meltveit Kleppa, sagt til sin lokalavis, som hun gjerne håper ikke blir lest av andre enn henne selv: «Det er rett at Soria Moria-erklæringa er sjølvmotseiande på dette punktet.» Det gjelder altså småkraftpolitikken til Regjeringen. På Statnetts høstkonferanse 1. november sa sjefen for Statnett: «Uten gasskraft blir det mørkt!» Han frykter en kraftkrise i Møre og Romsdal innen 2010. Som et svar til det kan vi gjerne lese Europower november 2005. Der står det at olje- og energiministeren sier til Sunnmørsposten at et gasskraftverk i Møre og Romsdal ligger langt fram i tid, og at et slikt verk neppe er løsningen for energisituasjonen i fylket. Jeg stoler mer på Statnett i denne sammenheng. Så har CO2-håndtering vært litt diskutert. Der også diskuterer regjeringspartiene åpenbart i media. For på den ene siden sier representanten Tore Nordtun: «Regjeringen må, om nødvendig, ta alle utgiftene knyttet til byggingen av et anlegg for håndtering av CO2 fra det nye gasskraftverket på Kårstø.» Det sa han til Avisenes Nyhetsbyrå. Men i Dagsavisen kan vi se at olje- og energiministeren sier: «Staten kan ikke ta hele regningen. Aktørene må bite i det sure eplet og innse at de må ta aktiv del i arbeidet for å bruke CO2 på en miljømessig måte.» Hvem er det som skal betale for dette? Hva er småkraftpolitikken til Regjeringen? Det er behov for en del avklaringer utover runde formuleringer som kun er egnet til å dekke over interne stridigheter i politikken. Nå som Tore Nordtun skal være enig med Heidi Sørensen og Hallgeir Langeland, vet alle at det er en vanskelig oppgave, og den tror jeg ikke de klarer å løse på fire år. En av dem vil bli stående utenfor og demonstrere når Regjeringen vedtar sin energipolitikk til slutt. Jeg erkjenner at det tar tid å løse problem, men jeg forventer at Regjeringen kan stake ut en tydelig kurs, sånn at vi fjerner usikkerhet. Fremskrittspartiet vil derfor bidra til at Regjeringen skal få gi en tydeligere kurs, ved at vi i budsjettinnstillingen til energi- og miljøkomiteen vil fremme et forslag om at Regjeringen skal legge fram en stortingsmelding om rikets energitilstand, på samme måte som Stortinget får presentert en stortingsmelding om rikets miljøtilstand annethvert år. Regjeringen må da ta hensyn til både tidsdimensjoner og volum. Det er jo det som er problemet i hele denne debatten, dette at vi skal ta enøk-tiltak, fjernvarme, vindmøller, solceller, vannkraft og gasskraft. Det har vært diskutert i denne salen i 20 år. Jeg som er ny her, sitter og leser i gamle innstillinger og finner ut at dette er jo ikke noe nytt. Dette er bare repetisjon av ting som er sagt. Problemet er at vi klarer ikke å iverksette noe tiltak som faktisk har volum over seg, og som gjør at problemet blir løst. Det nytter ikke da å sitte og sammenligne seg med Sverige og Danmark, for det er en historisk betingelse for hvorfor ting er som de er. Skal vi se til Sverige og Danmark, må vi også se at de har faktisk atomkraftverk, og at de har kullkraftverk. Er det også en aktuell løsning, eller er det kun de små tingene i Norge som koster fryktelig mye penger, som vi skal bruke som alternativ? Jeg er ikke villig til å risikere konkurranseevnen til norsk industri fordi de andre partier ønsker særnorske avgifter og særnorske reguleringer for å oppnå symbolske miljøeffekter. Det er ikke til glede verken for norsk næringsliv eller for miljøet globalt sett. Jeg skal gi mange forslag som Regjeringen kan ta opp i meldingen om rikets energitilstand, som jeg antar de andre partiene vil støtte. Dere kan fremme forslag om skatteincentiver til oppgradering av vannkraft. Potensialet er enormt. Satsing på småkraftverk. Unngå at vi får en masse Soria Moria-kraftverk rundt i norske bekker, sånn som man allerede har begynt å se tendenser til, ifølge Nationen. Klargjør innholdet i grønne sertifikater. Ønsker dere småkraft? Ønsker dere varme? Dette var dere veldig tydelige på i opposisjon, men vi ser mye utydelighet i posisjon. Og ikke minst gasskraft: Mye kan gjøres, hvis vi faktisk ønsker gasskraftverk. Unngå f.eks. norske teknologikrav. Unngå særnorske teknologikrav. Vi ser at de bygger i Tyskland, vi ser at de bygger i Qatar. Men risikoen ved å bygge i Norge er så stor at det var ingen som ønsket det. Ta vekk denne risikoen, gjør det tydelig at Regjeringen ønsker at den eneste kostnaden utbygger av gasskraftverk faktisk skal ha, er den kostnaden som CO2-kvotene ville koste. Staten skal ta alle øvrige kostnader. Gjør en det, og sier at det er reglene for å eksistere, å få nye konsesjoner, skal jeg vedde på at dere i løpet av kort tid får søknad om konsesjon – reelle søknader fra Grenland, fra Tjeldbergodden, fra Risavik og fra Mongstad. Og så kan dere utvikle CO2-løsninger parallelt med dette.