Hvis vi ser på verdensøkonomien og lille Norges plassering i denne, må vi være klar over at uansett hva vi måtte foreta oss i Norge, kommer vi aldri til å kunne konkurrere med Kina om å ha lavest mulig pris på produksjon av varer. Vi kommer heller ikke til å kunne konkurrere med India om å ha lavest mulig pris på produksjon av tjenester. Og vi kommer heller ikke til å kunne konkurrere med skatteparadiser rundt omkring i verden om å betale minst mulig skatt. Vi må altså satse på noe annet. Det som vi virkelig skal være stolte over, er at vi har klart å gjøre det. Til tross for at vi kanskje kunne blitt late fordi vi har store olje- og gassinntekter, har vi klart å få til produktivitetsutvikling, og vi har klart å få til forskning og utvikling som gjør at vi hevder oss veldig godt. Norge er faktisk ett av de landene som i dag tjener mest på konjunkturene i verdensøkonomien. Det er det vi først og fremst må konsentrere oss om. At mange bedrifter flytter utenlands, er ikke fordi de finner så mye bedre kompetanse der, men det er selvfølgelig fordi en del virksomheter i Norge fremdeles konkurrerer på pris, altså lavest mulig pris på arbeidskraft.