Velgerne har gitt det nye stortingsflertallet – og en ny flertallsregjering – et oppdrag: Det er å styrke fellesskapet. Det er å bruke de store pengene på de største oppgavene vi har – å sikre en verdig omsorg for dem som trenger det, når de trenger det, at alle barn og unge skal ha mulighet til å vokse og utvikle seg, til å bli sett og til å mestre en krevende framtid, at vi skal bekjempe forskjeller og ha som mål å avskaffe fattigdom i verdens rikeste land, at vi skal ha et arbeidsliv der det er plass til dem som vil gjøre en innsats, og som gjør at flest mulig holder koken til de blir alderspensjonister, og at vi skal forvalte miljø og natur ansvarlig og med tanke på kommende generasjoner. Den nye regjeringen har hatt 24 dager på seg. De dagene har vi brukt til å gjøre det vi kan for å starte å innfri målene i Soria Moria-erklæringen. Det er i kommunene den viktigste jobben gjøres. 30 pst. av kommunenes budsjetter går til skole, 40 pst. av kommunenes budsjetter går til helse-, sosial- og omsorgsoppgaver. Det er kommunenes største oppgaver og utgifter. Kommunenes frie midler skal økes med 5,7 milliarder kr. En rimelig barnehageplass er viktig for at alle barn skal ha gode muligheter til utvikling, læring og kunnskap. Makspris på 2 250 kr innføres, og barnehagene skal bygges videre ut. Vi øker innsatsen mot fattigdom med bortimot 400 mill. kr i forhold til regjeringen Bondevik. Vi satser på arbeid og ryddige forhold i arbeidslivet i hele landet. Regjeringen legger fram et ansvarlig budsjett. Vi bruker handlingsrommet der vårt ansvar er størst, nemlig for å sikre at det fellesskapet som alle er avhengige av, fungerer. Det skal skje innenfor ansvarlige budsjettrammer, basert på samme bruk av oljepenger som regjeringen Bondevik la opp til, men med en klar ny prioritering: Når vi prioriterer skole, omsorg og rettferdighet opp, prioriterer vi skattelettelser ned. I Regjeringens forslag til budsjett følger vi opp skattereformen på en langt mer rettferdig måte enn regjeringen Bondevik la opp til. Økt kapital- og formuesbeskatning sørger for at de 10 pst. rikeste må betale mer skatt enn de gjør i dag. Skattelettelsene for neste år avlyses, og vi øker skatte- og avgiftsnivået i forhold til i år med nesten 3 milliarder kr. Norsk økonomi er solid. Vi forventer solid økonomisk vekst neste år, god vekst i sysselsettingen og nedgang i arbeidsløsheten. Endringene i vårt budsjettforslag, som innebærer et høyere skattenivå og høyere offentlige utgifter enn nasjonalbudsjettet foreslått av regjeringen Bondevik, demper veksten i privat forbruk noe, mens veksten i offentlig forbruk øker. BNP for Fastlands-Norge ventes nå å øke med 2,5 pst. i 2006 etter en anslått vekst på 3,6 pst. i inneværende år. Mye av forskjellen mellom 2005 og 2006 kan forklares med at oljeinvesteringene antas å flate ut etter en veldig sterk vekst de siste årene, og en forsiktig, gradvis oppgang i rentenivået er forventet i rentemarkedet og vil i noen grad dempe veksten i det private forbruket. Boliginvesteringene vil trolig flate ut på dagens høye nivå. Rentenivået vil fortsatt være lavt, og oppgang i sysselsetting, sammen med reallønnsvekst, peker i retning av fortsatt økning i husholdningenes etterspørsel. Sysselsettingen anslås å øke med 22 000 personer i 2006. Det er 4 000 flere personer enn anslått med budsjettet til regjeringen Bondevik II. I tillegg regner vi med at flere personer som jobber deltid, kan få utvidet sin stillingsbrøk. Bedring av kommuneøkonomien betyr flere hender i arbeid innen skole og omsorg. Vi forventer at arbeidsløsheten vil falle med 1/2 prosentpoeng neste år, til 4,1 pst. I tillegg har vi «penger på bok» og et oljefond som innen utgangen av neste år er forventet å være på over 1 650 milliarder kr. For å styrke velferden er det nødvendig med en sterk, konkurranseutsatt sektor. Vi må derfor ha gode og stabile rammevilkår for arbeidsliv og næringsliv. Vi vil føre en aktiv næringslivspolitikk og satse på forskning og utvikling. Regjeringen vil invitere til et tettere inntektspolitisk samarbeid med partene i arbeidslivet. For å kunne møte konkurransen kan ikke norske bedrifter over tid ha en sterkere kostnadsvekst enn kostnadsveksten hos våre handelspartnere. Norsk økonomi er altså i en svært god stand, og mange andre land kan misunne oss vår situasjon. Nå er det vår jobb å forvalte de verdiene vi har, først og fremst fordi vi skal overlate noe som er mer verdifullt, til neste generasjon enn det vi overtok fra dem som gikk før oss. Enkelte ting kan ikke kjøpes for penger. Derfor bygger flertallsregjeringens miljøpolitikk på prinsippet om en bærekraftig utvikling og føre var-prinsippet. Dette statsbudsjettet gir startskudd for den store innsatsen som skal gjøres i Norge i de nærmeste årene for å etablere en verdikjede for CO2 og for at gasskraftverket på Kårstø – og alle gasskraftverk som bygges senere – skal fjerne CO2. Dette er ikke statsbudsjettets største utgiftspost i denne omgang, men vi vet at vi må investere mer senere for å nå vårt mål om at CO2-fjerning på Kårstø skal skje innen 2009. Vi har en stor olje- og gassformue. Fremdeles ligger det meste av den under havet. Men vi har også tappet ut mye og vekslet det om i penger. Det gir overskudd på statsbudsjettet og penger i Statens petroleumsfond. Det tar millioner av år å «lage» olje og gass. Vår generasjon har ikke lov til å pumpe opp disse verdiene så fort vi kan, omgjøre dem til penger og bruke opp disse oljepengene foran nesa på neste generasjon. Vi må forvalte verdiene ansvarlig, og vi må investere i framtiden. Fra oljeeventyret begynte og fram til i dag har vi brukt over halvparten av den oljeformuen vi har gjort om til penger. Noe er forbrukt, noe er investert. I dag er hver tolvte krone vi bruker over offentlige budsjetter, en «oljekrone» – det er litt vanskelig å se forskjell på dem, men sånn er det – og vi har bare de siste fire årene brukt over 220 milliarder «oljekroner» over statsbudsjettet. Vi har altså brukt mye oljepenger, og vi skal bruke mye oljepenger videre framover. Men vi skal gjøre det med vett og forstand. I Soria Moria-erklæringen understreker regjeringspartiene at handlingsregelen skal ligge til grunn for budsjettpolitikken. Handlingsregelen innebærer at realavkastningen av fondskapitalen i Statens petroleumsfond, anslått til 4 pst., over tid kan brukes over statsbudsjettet. Det gir en gradvis økning i bruken av oljeinntekter omtrent i takt med veksten i fondet. Handlingsregelen gir rom for noe fleksibilitet. I dårlige tider kan det være gode grunner til å bruke mer enn 4 pst. for å stimulere til produksjon og sysselsetting. Motsatt er det fornuftig å bruke litt mindre i gode tider, når arbeidsløsheten er lav, og det er presstendenser i økonomien. Pengepolitikken skal virke sammen med finanspolitikken og videreføres slik den er nedfelt i Forskrift om pengepolitikken, der både hensyn til prisstigning og en stabil utvikling i produksjon og sysselsetting tillegges vekt. I budsjettet for 2006 opprettholdes det høye nivået på bruk av oljeinntekter, men vi trapper ikke ytterligere opp. Det strukturelle underskuddet utgjør 65,9 milliarder kr, det samme som er lagt til grunn i Bondevik II-regjeringens forslag. Budsjettopplegget virker omtrent nøytralt på aktiviteten i økonomien. Hvor store oljeinntekter vi kan bruke over statsbudsjettet samtidig som vi overholder handlingsregelen, avhenger også av hvor høy oljeprisen er, og hvor mye Statens petroleumsfond vokser. Fire prosent blir flere kroner når oljeprisen er høy, enn når den er lav. Hvis oljeprisen er høy over tid, kan vi altså komme i den situasjonen framover at vi bruker flere oljekroner over budsjettet enn i dag, men at det utgjør mindre enn 4 pst. av realavkastningen av fondet. Uansett: Hvor stor del det vil være forsvarlig å bruke av dette handlingsrommet, avgjøres av utviklingen i norsk økonomi. Og: Uansett om oljeformuen er i fond eller fremdeles befinner seg på havets bunn, så utgjør den faktisk en liten del av vår samlede nasjonalformue. Norges viktigste nasjonalformue er mennesker – det hver av oss kan, og det vi bidrar med i sum. Soria Moria-erklæringen gir en klar ny kurs for en aktiv arbeidsmarkedspolitikk og for en offensiv næringspolitikk. Regjeringen varsler at arbeidsmiljøloven skal endres slik at det blir mindre mulighet til midlertidige ansettelser og mindre bruk av overtid, og at vi skal ha et mer menneskelig arbeidsliv som gjør det mulig å være yrkesaktiv fram til pensjonsalder. Samtidig styrker vi arbeidsmarkedstiltakene i budsjettet for neste år med vel 2 000 nye plasser, og vi gjeninnfører obligatoriske introduksjonsprogrammer for dem som kommer til Norge på familiegjenforening med personer som oppholder seg her fra før på humanitært grunnlag. Det gir bedre mulighet for inkludering i arbeidsmarkedet for minoriteter, der vi vet at arbeidsløsheten er spesielt høy. Når arbeidsmarkedet er i bedring og flere blir sysselsatt, kan en aktiv arbeidsmarkedspolitikk sørge for at grupper som har hatt problemer på arbeidsmarkedet over tid, også har mulighet til å komme i jobb. Vi forbedrer dagpengeordningen for dem som likevel ikke kommer i arbeid, ved å gjeninnføre opptjening av feriepenger fra 1. juli, og vi forbereder et forsøksprosjekt med 6-timers arbeidsdag eller andre former for kortere arbeidstid i staten. På lengre sikt er det investering i kunnskap og kompetanse som vil avgjøre Norges framtidige velferd. Satsing på forskning og utdanning er avgjørende for at høykostlandet Norge skal kunne klare seg. Vi vet at vi aldri kan konkurrere med lavkostland om å produsere billigst mulige varer. Vi er avhengige av å være i forkant når det gjelder utvikling av ny teknologi, nye løsninger og mer miljøvennlig produksjon for å sikre verdiskaping i framtiden. Det krever at vi investerer i kunnskapssamfunnet. Regjeringen satser over 1,3 milliarder kr utover Bondevik II-regjeringens forslag på flere og billigere barnehager neste år. Det betyr at maksprisen settes til 2 250 kr pr. måned. Regjeringen har også flyttet barnehagene til Kunnskapsdepartementet, fordi vi vil se barnehagene som en første, frivillig start på kunnskapsløpet. Vi formes mest når vi er små, og samfunnet skal ta ansvar for å gi alle barn tilbud om en barnehageplass med høy kvalitet. Forslaget om 400 mill. kr til nye læremidler i grunnskolen blir videreført. I tillegg videreføres også de andre satsingsforslagene fra Bondevik II-regjeringen som skal sikre at Kunnskapsløftet blir gjennomført fra skoleåret 2006/2007. Den viktigste innsatsen for å styrke skolen i 2006 skjer ved å styrke kommuneøkonomien. Mange kommuner har i løpet av de siste årene slitt med dårlig økonomi. Det har resultert i innstramminger i både skole- og omsorgssektoren for enkelte kommuner. Regjeringen ønsker å styrke kommunene fordi en sterk og sunn kommuneøkonomi er en forutsetning for et godt velferdstilbud i hele landet. Flertallsregjeringens budsjettforslag for 2006 innebærer et kraftig løft for kommunene. De frie inntektene økes reelt med 5,7 milliarder kr i 2006, tilsvarende 3,5 pst. Forsert utskifting av lærebøker og andre læremidler i grunnskolen i forbindelse med Kunnskapsløftet finansieres innenfor denne rammen. Det samme gjelder økt regionaltilskudd på 225 mill. kr. Sammenliknet med budsjettforslaget fra regjeringen Bondevik II øker vi de frie inntektene med 3,8 milliarder kr. Jeg tipper at mange kommuner akkurat i dette øyeblikk sjekker hvordan nettopp de kommer ut av dette statsbudsjettet. Bergen vil f.eks. oppdage at for deres del vil statsbudsjettet alene bety en økning på 148 mill. kr ekstra i forhold til Bondevik-regjeringens forslag, tilsvarende 621 kr pr. innbygger. Omstillingskommunen Hasvik i Finnmark får over 2,4 mill. kr ekstra. Regjeringen legger til rette for mer velferd i kommunene enn det Bondevik-regjeringen har gått inn for. Regjeringen gjennomfører et stort løft for kulturen og øker kulturbudsjettet med 166 mill. kr. Det er en kraftfull start på opptrappingen mot den historiske satsingen som ligger i Kulturløftet. Der har vi forpliktet oss til at kulturformål skal utgjøre 1 pst. av statsbudsjettet innen 2014. Dette er enormt mye penger for kultursektoren, og vi utløser mye aktivitet rundt omkring i det ganske land. Gjennom en mer forpliktende konsultasjonsordning mellom stat og kommunal sektor vil Regjeringen sikre at de totale økonomiske ressursene i offentlig sektor utnyttes bedre. Arbeidstakerne og deres organisasjoner skal involveres i dette arbeidet. Regjeringen varslet i Soria Moria-erklæringen at den vil videreføre det samlede skatte- og avgiftsnivået fra 2004. Regjeringens skatte- og avgiftsforslag innebærer at skattenivået øker reelt sett med om lag 3 milliarder kr sammenlignet med 2005, men nivået i 2006 er omtrent 2 milliarder kr lavere enn i 2004. Regjeringen følger opp hovedtrekkene i reformen av inntektsbeskatningen med bl.a. skjerpet beskatning av høye kapitalinntekter. Det vil bidra til økt skattemessig likebehandling, redusere mulighetene for omgåelser og bedre ressursbruken i økonomien. Det vil ikke lenger være mulig å sikre seg store skattelettelser for dem som har mye, gjennom å gjøre om lønnsinntekt til kapitalinntekt for å slippe unna med en lav skatt på 28 pst. Når marginalskattene på høye kapitalinntekter og arbeidsinntekter er nesten like, er det ikke lenger noe særlig å tjene på å la reelle arbeidsinntekter bli skattlagt som kapitalinntekt. Det er viktig for fordelingspolitikken, og det er viktig for at alle skal betale skatt med forståelse. Det er bred politisk enighet om gjennomføringen av skattereformen i Stortinget, og de sentrale delene av skattereformen vil dermed være basert på et bredt politisk flertall. Flertallsregjeringen har imidlertid gjennomført skattereformen med en langt mer rettferdig fordelingsprofil enn Bondevik II-regjeringens forslag i nasjonalbudsjettet. Skattesystemet skal ivareta viktige fordelingshensyn. De som har høye aksjeinntekter og formuer, skal bidra mer til fellesskapet enn i dag. Regjeringens forslag vil samlet sett gi en bedre fordeling av skattebyrden enn det forslaget som den forrige regjeringen la fram. For personer med lave inntekter er det likevel tiltak på utgiftssiden i budsjettet som vil bety mest. Økningen i skatter og avgifter gir grunnlag for å finansiere offentlige utgifter som bidrar til økt velferd for brede grupper og for de fattigste. Regjeringen øker innsatsen mot fattigdom i Norge. Barnetilleggene for personer som mottar attførings- og rehabiliteringsstønad, øker fra 17 kr til 27 kr pr. dag. Det betyr 2 600 kr pr. barn pr. år i økte inntekter for noen av dem som sliter mest med dårlig økonomi. I tillegg styrkes rusomsorgen spesielt for de tyngste rusmiddelmisbrukerne, bostøtten økes i de store byene, og helse- og undervisningstiltak for innsatte i fengslene styrkes. Regjeringen vil målrette satsingen på språkopplæring, utdanning og tiltak som bidrar til at flest mulig kommer ut i arbeid. Derfor foreslås det å gjeninnføre tilskuddet for familiegjenforente til personer som oppholder seg i Norge på humanitært grunnlag. Samtidig foreslås det at disse igjen skal omfattes av retten og plikten til introduksjonsprogram. Samlet sett betyr Regjeringens innsats en økning med 493 mill. kr ut over Bondevik II-regjeringens fattigdomssatsing som var på 262 mill. kr i budsjettet for 2006. Regjeringens forslag innebærer at det blir lettelser i skatt på arbeid med over 5 milliarder kr fra 2005 til 2006. Disse lettelsene er bl.a. nødvendige for å få gjennomført skattereformen. Regjeringen foreslår likevel å stramme inn toppskatten og minstefradraget med 3,6 milliarder kr sammenlignet med forslaget fra regjeringen Bondevik II. De med lavere inntekter vil få en større andel av lettelsene i minstefradraget enn med Bondevik II-regjeringens forslag. Regjeringen legger vekt på at formuesskatten skal spille en sentral rolle i fordelingspolitikken. Formue er svært skeivt fordelt i befolkningen, og de 10 pst. rikeste i Norge har nesten to tredjedeler av all aksjeformue. Regjeringen følger ikke opp Bondevik II-regjeringens forslag om lettelser i skatt på formue og arv, men foreslår å øke formuesskatten med 260 mill. kr. Formuesskatten gis imidlertid en mer sosial profil enn i dag ved at bunnfradraget økes og klasse 2 fjernes, samtidig som verdsettingen av aksjer, grunnfondsbevis, verdipapirfondsandeler, bolig, fritidsbolig og annen fast eiendom økes. Dermed blir det større samsvar med faktiske verdier. Regjeringens forslag til økt formuesskatt har gode fordelingsvirkninger. De med høyest inntekter vil få skatteskjerpelser fra 2005 til 2006, mens andre grupper vil få lettelser. Særskilte fradragsordninger bidrar til å gjøre skattesystemet mer komplisert og har i tillegg uheldige fordelingsvirkninger ettersom de i praksis ofte benyttes av høyinntektsgruppene. Skattesystemet bør dessuten innrettes slik at all avlønning skattes likt, uavhengig av om den ytes i form av kontanter eller i form av naturalytelser. Vi følger bl.a. opp Bondevik II-regjeringens forslag om å endre skattleggingen av telefon betalt av arbeidsgiver og innstramming i hjemme-PC-ordningen. Regjeringen foreslår i tillegg enkelte andre grunnlagsutvidelser. Fradraget for fagforeningskontingent og jordbruksfradraget økes, mens forslaget om å øke avskrivningssatsen på maskiner til 25 pst. reverseres. Avgiftene øker noe sammenlignet med Bondevik II-regjeringens forslag. Blant annet beholder vi grunnavgiften på drikkevareemballasje, slik det ble varslet i Soria Moria-erklæringen. Videre øker vi avgiftene på enkelte kjøretøy, og i tråd med ønsker fra reiselivsbransjen utsetter vi innføringen av merverdiavgift på overnattingstjenester til 1. september 2006. Miljøavgifter og omsettelige utslippskvoter motiverer enkeltpersoner og bedrifter til mer miljøvennlig atferd, samtidig som de kan være en viktig inntektskilde for staten. Regjeringen vil derfor arbeide videre med økt bruk av miljøavgifter i 2007-budsjettet. Vi utreder bl.a. en NOx-avgift for å sikre at Norge oppfyller sine forpliktelser etter Gøteborg-protokollen. I tillegg tas det sikte på å endre bilavgiftene i mer miljøvennlig retning i 2007-budsjettet. Flertallsregjeringen endrer Bondevik II-regjeringens budsjett med til sammen 8,1 milliarder kr. Vi gjennomfører nesten hele den skatteskjerpelsen som skal til for å komme tilbake til skattenivået i 2004. Dette gir rom for å starte arbeidet med å oppfylle mange andre mål i Soria Moria-erklæringen også. Regjeringen vil gjennomføre et distriktspolitisk løft. Vi vil gi folk reell frihet i valg av bosted og legge til rette for optimisme langs kysten og i bygdene. En aktiv og målrettet distrikts- og regionalpolitikk skal bidra til verdiskaping, arbeidsplasser og velferd der folk bor. For å lykkes med dette er det nødvendig å styrke de distriktspolitiske virkemidlene og samordne den brede distrikts- og regionalpolitikken. Bedre kommuneøkonomi er et viktig bidrag også i distriktspolitikken. Det gir grunnlag for å bygge ut velferden i hele landet og gir kommunene kraft til å være en medspiller i det regionale utviklingsarbeidet. I tillegg til dette går Regjeringen inn for en betydelig økning i de distriktspolitiske virkemidlene gjennom fylkeskommunene og ulike nasjonale tiltak. For å oppnå en bedre skjerming for storbrukere av helsetjenester foreslås det at egenandelstak II blir satt ned fra 3 500 kr til 2 500 kr i 2006. Merutgiftene anslås til 50 mill. kr. Regjeringen satser på samferdsel og vil bl.a. øke bevilgningene til investeringer i jernbane med 142 mill. kr og investering i vei med 125 mill. kr, mens bevilgningene til drift og vedlikehold av vei og jernbane foreslås økt med 115 mill. kr. Det foreslås videre 50 mill. kr mer til rassikring. Regjeringen vil bedre de viktigste rabattordningene for å reise med riksveifergene ved å øke rabattsatsen fra 40 pst. til 45 pst. fra 1. mai 2006. For å få til en målrettet og balansert satsing på justissektoren foreslår Regjeringen å øke bevilgningene til politiet og kriminalomsorgen med vel 120 mill. kr. Mens Bondevik II-regjeringen foreslo en omlegging av refusjonsordningen for sjøfolk, foreslår Regjeringen å videreføre gjeldende ordning for første halvår 2006. Fra 1. juli foreslår Regjeringen å utvide gjeldende nettolønnsordning. Samlet innebærer forslaget en vesentlig styrking av rammevilkårene for sjøfolk om bord på konkurranseutsatte skip i NOR. For NIS-skip foreslås en videreføring av gjeldende ordning. Aktivitetsprognoser for hele 2005, basert på rapportert aktivitet pr. 2. tertial 2005, indikerer en vekst i den aktivitetsfinansierte behandlingen i helseforetakene på om lag 2,5 pst. i 2005. For at det høye aktivitetsnivået i 2005 skal kunne videreføres i 2006, foreslås det en tilleggsbevilgning på 500 mill. kr i 2006. Ansvarsoverføringen av det fylkeskommunale barnevernet til staten fra 1. januar 2004 har medført store omstillinger i barnevernet. I forhold til vedtatt budsjett 2005 indikerer regnskapsutviklingen fram til 3. kvartal et vesentlig merforbruk. Regjeringen foreslår derfor å øke bevilgningen til det statlige barnevernet med 150 mill. kr i forhold til St.prp. nr. 1 for 2005–2006. Enkelte av prioriteringene i budsjettforslaget til regjeringen Bondevik II er i tråd med Soria Moria-erklæringen. Det gjelder bl.a. økte bevilgninger til internasjonal bistand og oppfølging av psykiatriplanen. Disse satsingene videreføres i dette tillegget til St.prp. nr. 1. I tillegg videreføres også opptrappingen av forskningsbevilgningene i 2006 i all hovedsak som i Gul bok for 2006. For å kunne bruke om lag 8,1 milliarder kr mer til prioriterte formål foreslår Regjeringen også enkelte utgiftsreduksjoner. Vi vil bl.a. redusere kontantstøtten og bruke mindre penger på å gjennomføre nasjonale prøver. Flertallsregjeringen har store ambisjoner, slik det kommer til uttrykk i Soria Moria-erklæringen. Vi har lovt å jobbe for å styrke de felles velferdsordningeneen rettferdig omfordelingarbeid til alle og et arbeidsliv for alle Kittelsens maleri «Langt langt borte saa han noget lyse og glitre» viser målet for drømmen som til slutt ble sann – Soria Moria. Det er et stykke fram helt dit, men flertallsregjeringen har med dette budsjettet tatt de første viktige skrittene mot et mer solidarisk samfunn, hvor vi prioriterer fellesskapet framfor skattelettelser. Med dette har jeg æren av å legge fram flertallsregjeringens forslag til endringer i statsbudsjettet for 2006 – endringer for fellesskap, velferd og bedre fordeling.