Svaret på det spørsmålet blir ganske likt det svaret jeg gav litt tidligere i dag. Skal vi lykkes med distriktspolitikken i Norge, må vi ha bredden i distriktspolitikken – det betyr fisk, og det betyr landbruk. Og det betyr at vi i de forhandlingene vi nå er inne i i WTO, må sørge for gode nok løsninger på begge områdene. Det er det Regjeringen har som ambisjon, og det er det som foreløpig ligger i de posisjonene som er spilt inn. Så jeg mener at både landbruks- og fiskerinæringen kan være komfortable med de posisjonene som er presentert, og vi har en helt klar målsetting om å få resultater som gjør at begge sektorene skal kunne utvikles også etter at denne WTO-runden er avsluttet.