Ibsen-året går mot slutten. I dette budsjettet forslår Regjeringen å bevilge 1,5 mill. kr til en internasjonal Ibsen-pris som skal stimulere til kritisk debatt om vesentlige samfunnsmessige og eksistensielle temaer. Når Høyre har kritiske anmerkninger, er det to hovedgrunner til det. For det første er det viktig å evaluere det Ibsen-året som nå snart er slutt. Vi må se på status – hva er gjort, og hva skal videreføres? I Høyre mener vi det er en manglende satsing på enkelte andre Ibsen-prosjekter. Dette må vurderes opp mot opprettelsen av en internasjonal Ibsen-pris. For det andre må landet ha en strategi for sin Ibsen-satsing framover. En internasjonal Ibsen-pris må ses i en slik helhetlig strategi. Ibsen-prisens statutter er svært vide og lite konkrete. Hva vil det si å gjøre en ekstraordinær innsats i Ibsens ånd? Er det kult nok, er det kanskje greit nok. I Høyre mener vi det er viktig å få på plass en langsiktig strategi i forhold til forvaltningen av Ibsens forfatterskap. I en slik sammenheng ønsker vi en mer spisset Ibsen-pris. Det forunderlige i denne saken er at vi i Norge allerede har en Ibsen-pris, en dramatikerpris. Det finnes ikke tilsvarende i landet. Skien kommune har delt ut denne nasjonale Ibsen-prisen i 20 år. Den er høyt verdsatt og skattet, og den må virkelig sies å være en pris i Ibsens ånd. Jeg vet at Skien kommune har søkt departementet om å få utvide denne prisen til å bli en internasjonal dramatikerpris, men at byens arbeiderpartiordfører, og også kultursjefen, har kommet til kort i møte med departementet. Det ville være helt naturlig at Skien fikk muligheter til å videreutvikle sin tradisjonsrike Ibsen-pris. Den er helt i Ibsens ånd, og den er godt etablert i Ibsens fødeby. Det kan vel ikke være slik at Regjeringen tenker å frarøve Skien sin Ibsen-pris, eller utkonkurrere den? I dette tilfellet er det faktisk både nødvendig og riktig med et hvileskjær. En internasjonal Ibsen-pris må etableres i den rette sammenheng og i forhold til en bevisst strategi. Ibsen-året 2006 ligger an til å bli en suksess. Arrangementene året gjennom har løftet fram Henrik Ibsens forfatterskap og økt bevisstheten om dette, ikke minst i eget land. Dette året har også illustrert hvilket ansvar Norge som nasjon har for å forvalte litteraturhistoriens fremste forfatterskap. En utvidelse av Skiens dramatikerpris vil passe utmerket inn i dette bildet.