Lat meg først få takke representanten Skei Grande for den debatten som ho trekkjer opp, og for det fokuset ho set på eit viktig og alvorleg tema. Når ungar blir utsette for seksuelle overgrep, er det noko av det verste ein unge kan oppleve, anten det er jenter eller gutar som blir utsette for overgrepa. I interpellasjonen er bl.a. fokuset at merksemda i større grad må bli retta mot gutar og menn som er utsette for seksuelle overgrep, og her er vi heilt einige. Dette er eit veldig viktig tabu som vi må bryte ned, og det er eit ansvar som vi har alle saman. I innlegget sitt sa statsråden at NOVA skal gjennomføre ei kartlegging av seksuelle overgrep mot unger. Det er veldig bra og nødvendig, slik at vi kan få betre kunnskap om og oversikt over kva slag, og kor mange, ungar og ungdommar det er som blir utsette for seksuelle overgrep. Då kan vi lettare vurdere kva slags tiltak som er nødvendige. Eg trur det er lett å erkjenne at omfanget av seksuelle overgrep mot gutar er noko vi ikkje har god nok oversikt over i dag. Eg meiner det er all grunn til å gå ut frå at mørketala her er veldig store. Truleg er det slik at menn i mindre grad enn damer er opne om at dei har vore utsette for seksuelle overgrep som barn. Det kan ha med mannsrolla å gjere, det kan ha med krenking av mannen sin maskulinitet å gjere, det kan i det heile vere vanskeleg å erkjenne at ein har vore utsett for overgrep som liten gut, og vere open om det. Derfor er det viktig med meir kunnskap og betre oversikt, slik at hjelpeapparatet kan bli betre, og at mørketala kan bli mindre. I tilegg meiner eg at det er viktig at vi, når vi vurderer korleis hjelpeapparatet er utforma og innretta, har med oss korleis gutar og menn opplever dette hjelpeapparatet. Hjelpeapparatet skal vere for alle, men det at menn kanskje er meir reserverte i forhold til å vere opne om seksuelle overgrep, kan nok gjere det vanskelegare for gutar og menn å bli oppdaga og få den rette hjelpa. I tillegg til helsetenestene er sjølvsagt incestsentra, som statsråden var inne på, av uvurderleg verdi. Det er veldig viktig at desse sentra er økonomisk i stand til å hjelpe – det høyrde vi frå interpellanten sjølv – og at dei har nok ressursar til å kunne gjere ein god jobb. Med sin kunnskap og med den kompetansen dei har, gir dei eit tilbod som det offentlege hjelpeapparatet vanskeleg kan ta i vare på ein like god måte. Eg trur det er viktig å vere bevisst på og jobbe for at det blir fleire menn på desse sentra, fleire menn som tilsette, og meir kompetanse om menn. Det vil kunne gjere terskelen lågare for gutar og menn som er seksuelt misbrukte, når det gjelder å vende seg til incestsenteret og få den hjelpa incestsenteret kan gi. I Oslo er det eit eige senter for seksuelt misbrukte menn, og kanskje kan fleire andre incestsenter hente kunnskap og kompetanse derifrå. I Soria Moria-erklæringa seier regjeringspartia at vi skal styrkje tilbodet til incestoffer. Det er ei erkjenning av at det ikkje er bra nok i dag, anten det er snakk om tilbod og hjelp til kvinner eller menn, gutar eller jenter. I innlegget sitt viste statsråden til mange og viktige tiltak i samband med det. Eg er einig med statsråden i at dette må ha eit særleg mannsperspektiv i seg, slik at gutar og menn som er utsette for seksuelle overgrep, vil oppleve betre hjelp og støtte. Regjeringa og statsråden skal, som statsråden sa, leggje fram ei eiga stortingsmelding om menn og likestilling. Det temaet vi no diskuterer, er òg viktig i samanheng med den meldinga. Ungar som blir utsette for seksuelle overgrep, anten det er gutar eller jenter, opplever noko av det mest traumatiske eit menneske kan utsetjast for, og skadeverknadene er store. La meg derfor få avslutte med å understreke kor viktig det er at vi alle heile tida vurderer kva slags verkemiddel vi har, korleis vi heile tida kan betre det støtte- og hjelpetilbodet vi har, og at vi alle treng å vere endå meir bevisste på at dette er eit støttetilbod som også skal vere tilpassa gutar og menn som er utsette for seksuelle overgrep. På den måten kan vi få til ein meir open debatt om det tabuet som eg er heilt einig med interpellanten i eksisterer for nokre som i ein livssituasjon har opplevd noko som alle burde vere skåna for å oppleve. Då er det iallfall vår oppgåve å hjelpe til som best vi kan, slik at gutar og menn får den hjelpa som dei treng.