Jeg deler interpellantens synspunkter når det gjelder Griegs unike posisjon hos så vel et norsk som et internasjonalt publikum. 150-årsmarkeringen av Edvard Griegs fødsel i 1993 var svært vellykket og fikk stor oppmerksomhet i Norge og i utlandet. Jeg ser det derfor som både naturlig og positivt at Bergen kommune ønsker en markering av Edvard Grieg 100 år etter hans død, i 2007. Jeg kan forsikre representanten om at jeg mener at staten bør bidra til denne markeringen på en mer omfattende måte enn det den tidligere regjeringen la opp til. Spørsmålet om statlig medvirkning må også ses på bakgrunn av at departementet mottar mange forespørsler om å ta initiativ til eller medvirke til forberedelsene til markeringer av historiske personer innenfor kunst- og kulturfeltet. Som alle vet, er vi midt i Ibsenåret 2006, som staten yter et betydelig bidrag til, men det er flere viktige markeringer i årene som kommer. Jeg vil kort nevne at det i 2008 er 200-årsmarkering av Henrik Wergelands fødsel og 100-årsmarkering av Olav H. Hauges fødsel og av Geirr Tveitts fødseli 2010 er 100 år siden Bjørnstjerne Bjørnson dødei 2013 vil være 150-årsmarkering av Edvard Munchs fødsel og 200 år siden Camilla Collett ble født Jeg tror det er stor enighet om at staten bør og skal medvirke til at personer med bakgrunn i Norge som har fått nasjonal og internasjonal kulturell og samfunnsmessig betydning, blir markert både nasjonalt og internasjonalt. Spørsmålet er i hvilken grad og på hvilken måte. Ved Edvard Grieg-markeringen i 1993 bidrog departementet med 6 mill. kr av et totalbudsjett på vel 24 mill. kr. I tillegg deltok departementet i styrende organ. En gjennomgang av markeringene de ti siste årene viser at det har vært noe ulik praksis med hensyn til størrelsen på det statlige tilskuddet og statens rolle i den praktiske gjennomføringen av markeringene: Til Ivar Aasen-året i 1996, 100 år etter hans død, gav departementet et tilskudd på 1,75 mill. kr, og en stiftelse stod for gjennomføringen.Ved 150-årsmarkeringen for Alexander Kiellands fødsel, i 1999 bidrog Kulturdepartementet og Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet med en halv million kr hver. En lokal oppnevnt markeringskomite stod for gjennomføringen.Ved 150-årsmarkeringen for Arne Garborgs fødsel, i 2001, bidrog departementet med 600 000 kr, mens en stiftelse stod for gjennomføringen.Ved 200-årsmarkeringen for Magnus Brostrup Landstads fødsel, i 2002, bidrog departementet og Kulturrådet samlet med 675 000 kr, mens Kirkelig Kulturverksted og Landstadinstituttet i Seljord forestod gjennomføringen. Departementet har ikke deltatt i planlegging og gjennomføring av disse markeringene utover å yte finansiell bistand. Det er bare ved Griegmarkeringen i 1993 at departementet har hatt en rolle i gjennomføringen utover finansieringen. Vanlig størrelse på departementets bidrag har altså vært 500 000–600 000 kr. At tilskuddet til Ivar Aasen-markeringen var høyere, må ses på bakgrunn av at den markeringen også var en markering av nynorsk som målform. Beslutninger om hvilke personer som skal markeres, mener jeg må treffes av departementet i hvert enkelt tilfelle og etter vurdering av relevante fagorgan. Når departementet finner det riktig at staten skal bidra til markeringer, vil en utpeke institusjonene eller organisasjonene som skal ha hovedansvaret for gjennomføringen, og sammen finner de så en hensiktsmessig organisering. Det er i tråd med prinsippet om armlengdes avstand. Jeg forutsetter også som hovedregel delt finansieringsansvar mellom staten og initiativtakerne. Jeg mener at disse reglene vil sikre en ryddig og konsistent saksbehandling. Det er en slik praksis som er lagt til grunn for de kommende markeringene av 200-årsmarkeringen for Henrik Wergelands fødsel, i 2008, 100-årsmarkeringen for Olav H. Hauges fødsel og Geirr Tveitts fødsel, i 2008, og 150-årsmarkeringen for Edvard Munchs fødsel, i 2013. Initiativtakerne til disse markeringene er i hovedsak fagmiljø og hjemstavnskommuner. Departementet deltar ikke på annen måte ved noen av disse markeringene, men har forankret gjennomføringsansvaret lokalt eller i relevante faginstitusjoner og -miljøer. Disse vil også være mottakere av statlige tilskudd. Markeringen av Edvard Grieg og Henrik Ibsen står i en særstilling. Planleggingen av Ibsenåret har pågått siden 1997. Departementet er ikke direkte involvert i planleggingen, men har oppnevnt en nasjonalkomite sammensatt av eksperter og representanter fra de berørte institusjonene. Komiteens oppdrag er å planlegge og koordinere 100-årsmarkeringen i 2006, mens det er inngått avtale med Norsk Folkemuseum om å etablere et aksjeselskap, Ibsen-året AS, for gjennomføringsansvaret. Markeringen vil omfatte vel 3 000 små og store arrangementer verden over. Departementet har i perioden 2002–2006 bidratt økonomisk med 37,4 mill. kr. Ifølge Ibsenkomiteen er kostnadene for gjennomføringsåret 52 mill. kr. Planleggingen av Griegmarkeringen i 1993 startet allerede høsten 1989, altså fire år før. Markeringen omfattet mer enn 1 400 små og store konserter og arrangementer i Norge og i utlandet. Og som sagt bidrog departementet med 6 mill. kr av en samlet utgift på 24 mill. kr. Bergen kommune og Hordaland fylkeskommune bidrog samlet med 13 mill. kr. Markeringen ble organisert som en stiftelse med et råd, styre og et styreutvalg. Departementet oppnevnte medlemmer til styret og styreutvalget og daværende kulturminister var leder av rådet for stiftelsen. Jeg ser på initiativet fra Bergen kommune som svært prisverdig, og har merket meg at sentrale aktører, og da spesielt på regionalt plan, følger opp. Det fordrer selvsagt at staten gjør det samme. Samlet budsjettramme for 2007 er 12 mill. kr. Størrelsen på det statlige tilskuddet må ses i sammenheng med det. Når det er sagt, vil jeg positivt vurdere søknaden fra Bergen kommune om tilskudd utover de 2,5 mill. kr som allerede er tiltenkt markeringen i 2007. I erkjennelsen av at Edvard Grieg-markeringen i 2007 i aller høyeste grad er et nasjonalt anliggende ser jeg det som meget naturlig at staten medvirker med et økonomisk tilskudd som har et omfang som er saken verdig. Av prinsipielle og praktiske grunner bør ikke staten være direkte involvert i prosjektorganisasjonen og den praktiske gjennomføringen. Når det gjelder den endelige størrelsen på det statlige tilskuddet, må jeg få komme tilbake til det i budsjettet for 2007, men vil, som understreket tidligere, allerede nå gi signaler om et større statstilskudd enn de 2,5 mill. kr den forrige regjeringen gav.