Jeg må aller først si at jeg setter stor pris på at dette tema kommer på dagsordenen, og at det er tatt initiativ til denne interpellasjonen, fordi det er en viktig sak, og det er en sak både Regjeringen og ikke minst det parti jeg tilhører, er opptatt av. Det er en svært viktig oppgave, ikke minst politisk, å redusere utslippene fra vegtrafikken. Jeg er derfor glad for at utslippet av flere forurensningskomponenter har gått kraftig ned de senere årene, til tross for betydelig trafikkvekst. Stadig strengere avgasskrav medfører lavere utslipp. De fleste slike miljøskadelige utslipp fra kjøretøy kan renses ved hjelp av ny renseteknologi. CO2-utslippene lar seg imidlertid ikke rense og utgjør derfor en stor og langsiktig miljøutfordring. Transportsektoren står for ca. 25 pst. av klimagassutslippene i Norge. Det er derfor avgjørende både å fremme utvikling av mer miljøvennlige biler med lavere utslipp og lavt drivstofforbruk og å fremme alternative drivstoff. Derfor er det allerede gjennomført en rekke tiltak for å fremme nettopp miljøvennlige biler i Norge. Elektriske biler og hydrogenbiler basert på brenselcelleteknologi har i dag fritak for både engangsavgift og moms, nullsats, de har gratis parkering på offentlige plasser, gratis passering i bomringer og mulighet til å kjøre i kollektivfelt. Videre er det avgiftsfritak på naturgass, biogass og biodiesel. Regjeringen har mer enn tredoblet satsingen på alternative drivstoff og miljøvennlig teknologi over samferdselsbudsjettet siden 2001. Disse midlene vil bl.a. rettes inn mot prosjekter som legger til rette for bruk av hydrogen, brenselcelleteknologi og biodrivstoff i transportsektoren. Regjeringen arbeider også med oppfølging av Hydrogenutvalgets rapport og vil legge fram en nasjonal satsing på biodrivstoff til sommeren. Hybridbilene, som interpellanten spesielt tar opp, er et nyttig tilskudd til stammen av miljøvennlige biler. De representerer en spennende teknologi med sitt samspill mellom elmotor og forbrenningsmotor og ser ut til å ha et stort kommersielt potensial. I dag er det faktisk ventelister for å kjøpe hybridbiler i Norge, noe som jeg ser på som en svært positiv utvikling. For å fremme hybridbiler bør derfor i første rekke bilimportørene utfordres til å levere de bilene som markedet her etterspør. Regjeringen har også lagt til rette for disse hybridbilene ved at de har fått avgiftsfritak for den miljøvennlige delen av bilen, elmotoren. Dette fritaket utgjør en betydelig sum. Bensinmotoren er derimot fortsatt forurensende og bør ikke ha tilsvarende avgiftsfritak og fordeler som nullutslippsbiler har. Dagens avgiftssystem stimulerer i betydelig grad til kjøp av de mest miljøvennlige bilene, ettersom biler med lav vekt og lavt effektvolum, og dermed lavere utslipp, har lavere avgift enn de med høy vekt og høyt effektvolum. I utgangspunktet er jeg kritisk til å gi særfordeler til bestemte teknologier som leveres av bestemte produsenter. Særfordelene til elbiler og andre nullutslippsbiler må forstås som en spesiell ordning for de aller mest miljøvennlige alternativene, som uten slike fordeler ikke ville komme inn på markedet. Dette vil ikke være tilfellet for hybridteknologien, som er gjenstand for masseproduksjon hos de store internasjonale bilprodusentene. Jeg ønsker å bidra til å stimulere kjøp og bruk av de mest miljøvennlige bilene, men virkemidlene må være teknologinøytrale og rettet inn mot utslipp snarere enn bestemte typer teknologi og drivstoff. Jeg ser altså svært positivt på at det kommer på markedet nye kjøretøy med lave utslipp. Når man velger hva slags tiltak som skal settes inn for å stimulere til kjøp og bruk av slike miljøvennlige kjøretøy, er det viktig ikke å glemme at også miljøvennlige kjøretøy bidrar til køer, ulykker og et mer bilbasert og i manges øyne dårligere bymiljø. Derfor må man velge virkemidler som stimulerer forbrukerne til å velge miljøvennlige kjøretøy og kollektivtransport framfor andre kjøretøy, ikke til kjøp og bruk av miljøvennlige kjøretøy som sådanne. Vi må også alltid sørge for at det er de mest miljøvennlige transportformene vi har, som gange og sykkel og kollektivtrafikk, som skal ha førsteprioritet.