Siden vi stod her for ett år siden, har det skjedd en del interessante ting i denne salen. Ved budsjettbehandlingen for 2006 var hovedinntrykket en ny regjering og et nytt rød-grønt flertall på offensiven, opp mot en litt tafatt opposisjon som ikke helt taklet overgangen etter valget. Soria Moria-erklæringen var rykende fersk. Den nye regjeringen flyttet milliarder i løpet av tre uker. Bare på Arbeids- og inkluderingsdepartementets budsjett ble nærmere 1,2 milliarder kr foreslått og vedtatt utover Bondevik II-regjeringens allerede første året. Fattigdomspakken ble økt med nesten en halv milliard kroner. Vi økte antall tiltaksplasser med et par tusen, vi økte barnetillegget til personer på yrkesrettet attføring og medisinsk rehabilitering, vi gjeninnførte feriepenger for dem som går på dagpenger, reverserte innstramminger i lønnsgarantiordningen og opprettholdt ventelønnsordningen, for å nevne noe. I stedet for skattelette valgte vi å starte det møysommelige arbeidet det er å bekjempe fattigdom. Nå skal vi ikke bruke dagen i dag til å diskutere snøen som falt i fjor, men det er viktig å plassere årets budsjett i en helhetlig sammenheng. Fjorårets budsjettbehandling satte retningen. Årets budsjett er neste etappe i innfrielsen av det viktigste av alle Soria Moria-løftene – et inkluderende samfunn, å snu den negative trenden vi var vitne til i forrige periode, da forskjellene mellom folk økte i stedet for å bli mindre. Fattigdommen skal bekjempes med mange forskjellige virkemidler. Opposisjonen bruker de aller, aller fleste anledninger til å understreke at Regjeringen kom til dekket bord. Spesielt vises det til arbeids- og sosialpolitikken. Dessverre, flertallet er ikke fornøyd. Vi kommer til å dekke det bordet på nytt. I år har Regjeringen i tråd med dette presentert et enda tydeligere opplegg for fattigdomsbekjempelse. Gjennom to handlingsplaner, som til sammen summerer seg til over 1 milliard kr, har flertallet når dette møtet er over, vedtatt økte tiltak mot fattigdom på over 1,5 milliarder kr siden vi overtok. I fjor sa opposisjonen at de ikke greide å se den nye kursen. Er det nå fortsatt noen som ikke ser den? Mot ytterligere skattelette står det nye flertallet for tre hovedpilarer i arbeids- og sosialpolitikken: en betydelig mer ambisiøs arbeidsmarkedspolitikk, en kraftig heving av innsatsen mot fattigdom og reversering av forrige regjerings undergraving av arbeidstakerrettigheter, herunder en egen handlingsplan mot sosial dumping. Dette er tydelige verdivalg og systematisk politisk arbeid for å oppfylle løftene i Soria Moria-erklæringen. Nest uke kommer vi til å behandle budsjettet for kommunesektoren. Der det forrige flertallet tvang kommunene til å stramme livreimen, gjennomfører dette flertallet tidenes løft. Det var nesten litt underlig å være vitne til opposisjonens forslag, nr. 5, under behandlingen av distrikts- og regionalmeldingen på mandag. Der stod det, tro det eller ei, at opposisjonen bad «Regjeringen legge frem en forpliktende flerårig opptrappingsplan for å rette opp den økonomiske ubalansen i kommunesektoren». Riktignok er manns minne kort, men så kort er det da tross alt ikke. Flertallet ser at ting henger sammen. Vi har en helhetlig politikk for rettferdighet og utjevning av forskjeller. Flertallet tar konsekvensen av at det er i kommunene viktige deler av velferdsproduksjonen skjer. Fattigdommen må bekjempes med en kombinasjon av penger og tjenester. Flertallet har også en klar holdning mot ytterligere privatisering av viktige velferdstjenester. Det ligger en tydelig rød-grønn prioritering bak den politikkendringen som nå skjer, både på statlig og på lokalt nivå. I budsjettet for neste år trappes innsatsen mot fattigdom ytterligere opp. Handlingsplanen har flere arbeidsmarkedstiltak. Penger er satt av for å starte en ny universell ytelse til dem som i dag er uten andre rettigheter enn sosialhjelp. Kvalifiseringsprogrammet med tilhørende stønad rundt 2 G skal gi dem som trenger det aller, aller mest, en ny sjanse. De veiledende satsene for sosialhjelp økes reelt for første gang på lang tid. I tråd med Soria Moria-erklæringen er flere tiltak rettet spesielt inn mot barn og unge. Innenfor arbeidsmarkedstiltakene vil vi ha et spesielt fokus på unge enslige, enslige forsørgere, familier med små barn, familier med mange barn, innvandrere, langtidsledige, langtidssyke og sosialhjelpsmottakere. Vi skal fortsette å øke bevilgningene også i årene som kommer. Det skal skje planmessig. Stortingsmeldingen om arbeid, velferd og inkludering peker videre, med forenklet regelverk og bedre stønader. Det samme gjør pensjonsmeldingen og seniormeldingen. Til våren kommer en egen utvalgsinnstilling om uførepensjonssystemet. Vi ser allerede mange eksempler på at dette er overmodent for reformer. Mange ønsker å arbeide noe, men vi har et regelverk som oppmuntrer til det motsatte. Forsøk med lønnstilskudd kommer neste år, men det er altså bare begynnelsen. Til våren kommer ny antidiskrimineringslov. Funksjonshemmede er en stor gruppe som gjerne vil, men hindres av fordommer og fysiske barrierer. Jeg sa innledningsvis at det skjer en del interessante ting i denne salen for tiden. Hvis vi leser dagens budsjettinnstilling nøye, er det påfallende hvor lite opposisjonen har samlet seg om et reelt alternativ til flertallets politikk. Da ser jeg bort fra Fremskrittspartiet, for de er jo milevis ute av kurs i forhold til resten av Stortinget. Jeg tenker først og fremst på de gamle regjeringspartnerne. Det skal bli spennende å observere hva som skjer i debatten videre her i dag.