Et levende lokalt folkestyre er grunnsteinen i det norske demokratiet. For SV og Regjeringa er det et viktig prinsipp at beslutninger skal tas så nær de berørte som mulig. Vi er opptatt av å utvikle demokratiet, øke rekrutteringen til både kommunestyrer, fylkesting, kommunedelsutvalg, lokalutvalg og bydelsutvalg. Det er det dette lovforslaget omhandler. Det er positivt at komiteen er enstemmig når det gjelder den grunnleggende betydningen av å hegne om lokaldemokratiet, og at kommunene ikke bare skal administrere statlige ordninger. De skal styre selv og stå til ansvar overfor innbyggerne sine i sitt lokalsamfunn. Vi mener det er riktig å ha en lov om kommuner og fylkeskommuner som er anvendelig for hele det lokale folkestyret, og som oppdateres i samsvar med de mål vi har for samfunnsutviklingen. Vi håper at Fremskrittspartiet vil følge opp denne fornyede troen på lokalt folkestyre som man her legger til grunn i innstillingen, gjennom å ta et oppgjør med sin tro på statlig stykkprisfinansiering og markedsløsninger innenfor kommunale tjenester som skole og omsorg. Når det gjelder likestilling og hva Fremskrittspartiet har skrevet om det i innstillingen, er det lett gjenkjennelig. Jeg skal ikke gå lenger inn på det. Jeg er jo medlem av familie- og kulturkomiteen og har med likestilling å gjøre, så jeg kjenner jo godt den argumentasjonen – og er sterkt uenig. Så til de konkrete forslagene som er til behandling. Det er enighet om en del av disse. Dem vil jeg ikke kommentere. Når det gjelder spørsmålet om direkte valg av ordførere, er det en forsøksordning. I alt 37 kommuner har vært med på det forsøket. Regjeringa har ikke konkludert på bakgrunn av forsøket. Vi er klar over at forsøket er evaluert, men vil likevel gå videre med et utvidet forsøk i begrenset omfang før vi konkluderer på å ta direkte valg av ordfører inn i loven. Det er spesielt for å få prøvd ut den såkalte preferansemetoden, der velgeren kan krysse ut ikke bare én kandidat, men gjøre to preferanser ved å rangere to kandidater. Dette er en ny ordning i Norge som vi ønsker å se nøyere på. Jeg vil også trekke fram presiseringen og utvidelsen av åremålsstillinger i kommunene. Her må muligheten til å skifte ut ledere avveies i forhold til det alminnelige vernet i arbeidsmiljøloven. De borgerlige mener at det ikke skal legges begrensninger når det gjelder lederstillinger på åremål. SV mener helt klart at det er å gå for langt. Departementet har kommet fram til at ledere av kommunale og fylkeskommunale foretak er ledere som kan ansettes på åremål. Det samme gjelder kommunale ombud. Dette syns vi er bra. Åremålsansettelser bidrar til fornyelse av kommunene og tilpasninger av ledelse og administrasjon til oppgaver og behov, og det styrker dermed også det lokale folkestyret. Men vi mener at den begrensningen som ligger i innstillinga, er veldig bra.