For det første er kirkestatsråd – altså når Regjeringen samles til kirkestatsråd – en del av Kirken selv. Det er et kirkelig organ, det er statskirkemedlemmene i Regjeringen som utnevner biskoper. Dersom Gjønnes-utvalgets innstilling skal følges og vi flytter denne makten til å utnevne biskoper fra kirkestatsråd, altså ett kirkelig organ, til andre kirkelige organer, mener jeg det er en forutsetning at man gjør noe med de demokratiske prosessene innad i de andre kirkelige organene. Kirkemøtet vet vi er basert på menighetsutvalg hvor 3 pst. av kirkemedlemmene deltar. Så velger de igjen bispedømmeråd, som igjen utgjør Kirkemøtet. Etter mitt syn er det et for dårlig demokratisk fundament til å ta disse viktige beslutningene. Så jeg er helt enig i at skal man få en slik endring, må man også forberede kirkens organer på en annen type demokrati. Når man utnevner biskoper, er faglige kvalifikasjoner viktig, og nominasjonsprosessen i forkant er viktig. Men også en helhetlig sammensetning av disse elleve, bispekollegiet, er viktig for å sikre den brede, åpne folkekirken som vi ønsker når det gjelder kjønn, teologisk ståsted osv.