Det er enighet om at inngrep i personvernet bare bør skje når det er høyst nødvendig. Et lavt overvåkingsnivå gir folk flest frihet, men det gir også kriminelle frihet til å begå straffbare handlinger som krenker friheten til lovlydige borgere. Norge har så langt lagt seg på et nokså moderat nivå i forhold til å ta i bruk utvidete politimetoder. Det tror vi er klokt. Men det er også klokt å være åpen for å ta i bruk enda strengere tiltak for å få til et bedre vern mot kyniske og godt organiserte kriminelle miljøer. I debatten om personvern og bruk av metoder kan det være relevant også å se hen til andre land – hvordan de håndterer avveiningen mellom frihet og kontroll. Norge skal selv vurdere hvor grensene skal settes, men vi må unngå å bli et land som virker forlokkende på kriminelle. Mitt spørsmål er: Hvordan vurderer statsråden personvernet i Norge i forhold til i Europa for øvrig, og hvordan arbeider Regjeringen for å bidra til en likeverdig lovgivning på dette viktige området?