I forrige uke hadde Regjeringen halvtårsfest. De skulle presentere en skryteliste over alt det Regjeringen skal ha rukket å gjøre i løpet av det siste halve året. Nå er det vel en del av oss som observerte det, som syntes det fortonte seg mer som et gravøl enn som en fest. Jeg synes i den anledning at det kunne være interessant å spørre statsministeren lite grann om noen av de viktigste løftene Regjeringen gav, og som de brukte veldig mye tid i statsbudsjettet på å skape et inntrykk av ville løse opp i veldig mange av de utfordringene vi har. Et eksempel er de såkalte enorme overføringene til kommunene. Fremskrittspartiet foreslo for øvrig å overføre like mye, men vi tok ikke sjansen på, som Regjeringen gjorde, å nærmest skape et inntrykk av at nå skulle alle de tomme bassengene bli fylt, nå skulle det bli masse nye lærere i skolen, det skulle bli masse nye sykepleiere i eldreomsorgen, og mange kommuner skulle øke sosialhjelpssatsene. Det var ikke grenser for hva de milliardene skulle løse av problemer rundt omkring i Kommune-Norge. Så kan vi lese i Dagbladet i dag om prissjokk i SV-styrte Nesodden, hvor prisen på skolefritidsordningen går opp fra 7 000 kr til 30 000 kr. Det kan altså ikke disse pengene ha blitt brukt til. Da synes jeg det kunne være interessant å høre statsministerens vurdering av stoda i Kommune-Norge nå, etter et halvt år med Stoltenberg-regjeringen, etter et statsbudsjett hvor Regjeringen skrøt hemningsløst av hvordan de skulle løse problemene i kommuneøkonomien gjennom disse overføringene.