Diskrimineringsombodslova er ei viktig lov i seg sjølv, men er ikkje ny på same måten som sjølve diskrimineringslova er det. Denne lova gir rammer for ombodet si verksemd som tilsvarer det som låg i likestillingslova for Likestillingsombodet sitt vedkommande. Alle partia unnateke Framstegspartiet støttar Regjeringa sitt forslag om å opprette eit felles handhevingsapparat mot diskriminering. At Likestillings- og diskrimineringsombodet i all hovudsak vil arbeide med diskriminering på grunnlag av kjønn og etnisitet, ligg bl.a. i lovgrunnlaget. Ulike former for diskriminering er gitt ulike nivå av vern i norsk lovgiving, så lenge Regjeringa ikkje har vilja laga ei generell diskrimineringslov. Det er Likestillingsombodet, Klagenemnda for likestilling, Likestillingssenteret og Senter mot etnisk diskriminering som etter Regjeringa sitt forslag skal inngå i eit nytt felles handhevingsapparat. Sjølv om Senterpartiet støttar eit Likestillings- og diskrimineringsombod, støttar vi ikkje Regjeringa sitt forslag om å slå saman handhevarrolla og pådrivarrolla, verken på likestillingsområdet eller på område som tangerer etnisk diskriminering. Saman med Arbeidarpartiet og SV meiner vi at det ikkje kan kombinerast det at ombodet både skal ha tilsyn og fatte vedtak på grunnlag av lovverket og samstundes ha pådrivarrolle på det same området, som t.d. kan innebere kritikk av den lova ombodet skal handheve og må forsvare i vedtak så lenge lova gjeld. Senterpartiet er også uroa for omsynet til ressursfordelinga mellom handhevarrolla etter lova og pådrivarrolla. Både Likestillingsombodet og Likestillingssenteret har rapportert om aukande pågang, og ved ressursmangel vil det vere naturleg å måtte prioritere lovsaker framfor vidareutvikling av likestillings- eller diskrimineringsarbeidet elles. Det er slett ikkje vanskeleg å tenkje seg rollekonfliktar mellom rolla som den meir objektive handhevarrolla som lova gir rammer for, og den meir stillingtakande pådrivarrolla overfor lovgivar, Stortinget, og sjølvsagt Regjeringa, som lagar lovforslaga. Ein slik uavklart rollekonflikt kan svekkje det nye Likestillings- og diskrimineringsombodet sitt truverde som lovhandhevar. Senterpartiet går derfor inn for at Likesstillingssenteret skal behalde si rolle som pådrivar innanfor likestilling, og at det vert oppretta eit tilsvarande kompetansesenter for etnisk likestilling, slik Holgersen-utvalet foreslo. Dei skal drive kunnskapsutvikling, pådrivarverksemd, haldnings- og åtferdspåverknad, rettleiing, dokumentasjon og overvaking. Pådrivarrolla krev også ein meir variert verkemiddelbruk, som medieutspel, arrangering og deltaking på seminar og konferansar, foredragsverksemd, publisering av informasjon og statistikk, nyhendebrev, tidsskrift og utgreiingsarbeid. Likestillingssenteret og tilsvarande Senter mot etnisk diskriminering famnar vidare enn Likestillingsombodet gjorde, og det det nye Likestillings- og diskrimineringsombodet kan og vil gjere – det gjeld bl.a. seksualisert vald, vald mot kvinner og heimesfæren. Eit skilje mellom pådrivarrolla og handhevarrolla vert elles støtta av ei rekkje av høyringsinstansane. Senterpartiet har derfor fremja forslag saman med Arbeidarpartiet og SV om å halde oppe Likestillingssenteret og opprette eit kompetansesenter for etnisk likestilling. Vi har også lagt til at dei må få tilstrekkeleg med ressursar for å dekkje oppgåvene og knyte til seg kompetanse. Så stiller eg meg ganske uforståande til at Regjeringa har fremja forslag om at ombodet skal ha eit eige styre. Sjølv Statskonsult kan ikkje anbefale eit slikt ombod med eit styre meir enn eit ombod utan eit styre, slik Likestillingsombodet har fungert til no. Eg er einig med Likestillingsombodet, som har uttalt at ei etablering av eit styre kan avgrense uavhengigheita og svekkje likestillings- og diskrimineringsombodet sin integritet. Det er viktig at vi får eit sterkt og uavhengig ombod som tør å utfordre og tør å uttale seg kritisk, sjølv om kritikken går i retning av storting og regjering eller er retta mot politiske parti. Eg vil på det sterkaste åtvare mot at sitjande regjeringar blandar seg inn i ombodet sine synspunkt innanfor sine område, slik vi såg tilløp til då Barneombodet hadde utsegner om kontantstøtta som enkelte parti ikkje likte. Til slutt vil eg streke under at Senterpartiet støttar alt det positive som har vore sagt når det gjeld dei to kvinneuniversiteta.