Det siste er jeg ikke enig i. Det er gjort en undersøkelse om reklame i lærebøkene i grunnskolen, og det er praktisk talt ikke-eksisterende. Det betyr ikke at dette ikke finnes på markedet, men man har undersøkt hva som blir brukt i skolene. Det er nå det ene. Nyborg-utvalget oppfatter ikke jeg slik at de har kommet med et konkret forslag – og det er det som er problemet. Skal man gjøre noe til juss, må det være presist, praktikabelt og mulig å kontrollere. Da må vi finne en eller annen lovformulering som ikke etterlater det inntrykk at det f.eks. er forbudt å bruke skjerm og Internett eller å ha en normal kontakt mellom skole og bedrift. Det kan synes enkelt, men i jussens verden er det faktisk ikke så veldig enkelt. Det er veldig enkelt, rent juridisk, hvis man bare forbyr reklame i lærebøker, men da har man jo samtidig sagt at det er fritt frem på alle mulige andre opplæringsarenaer og i andre læremidler. Jeg mener at dette absolutt er nødvendig å utrede. Jeg har invitert alle parter til å komme med konkrete forslag. Vi vil belyse konsekvensene og legge dette åpent frem. Hvis vi finner en praktisk vei, skal vi gjerne gjøre dette, for jeg deler den grunnoppfatningen som jeg oppfatter at de aller fleste mødre og fedre har: Vi vil ikke ha skolen som en kommersiell arena.