Ja, i kveld blir det fest. Vi jubler alle sammen. Og jeg er helt enig med justisministeren i spørsmålet om hovedgrepene, som vil sikre en billigere rettspleie for mange. Men det justisministeren hopper helt bukk over, er de som på mange måter ikke får fordelen av hovedgrepene, de som ikke får sin sak meklet ferdig, de som må gå hele den tunge veien. Skal vi tvinge dem inn i en ruinsituasjon? Det tar ikke Regjeringa et oppgjør med. Det er jo det man skal gjøre. Bevare meg vel – det hadde vært en stor fordel om alle hadde kommet inn under hovedgrepene og fått meklet saken sin ferdig. Men hva skjer når saken ikke løses? Ser ikke ministeren problemet i forhold til disse? Han beskriver selv den internasjonale situasjonen, bl.a. i Tyskland og i Nederland. Er ikke det gode erfaringer med å styre dette advokatmarkedet nærmere? Og dessuten vil jeg også spørre justisministeren: Oppfatter han at advokatmarkedet i dag er segregert i en dårlig og en god advokatstand på de felt hvor det er regulert mest, altså i strafferetten? Har vi der et segregert advokatmarked?