Det synes å være en viss enighet om at man prøver å unngå store eierkonsentrasjoner nettopp for å styrke mediemangfoldet og sikre en ytringsfrihet i samfunnet i tråd med Grunnloven. Jeg tilhører dem som synes det er positivt at man nå velger å gå ned på 1/3 eierskapsbegrensing nasjonalt. Jeg blir også litt forundret – i likhet med andre talere – når jeg samtidig registrerer at statsråden har gått ut og sagt at det er greit at vi går ned til to store medieeierselskaper i Norge. Jeg synes at det er underlig at man kan kombinere denne strategien. Mitt spørsmål til statsråd Giske går på det som jeg var inne på i mitt innlegg. Man kan se for seg – jeg vet ikke i hvor stor grad man har sett det til nå – at nasjonale selskaper kjøper opp regionale. Vi trenger jo robuste mediehus og medieselskaper i regionene, men dersom det forsterkes ved at vi får en nasjonal eier av disse, vil det skape en uheldig konsentrasjon. Hvorfor har ikke statsråden tatt opp dette?