Jeg hilser velkommen en debatt om stortingsgruppenes rolle og hva stortingsgrupper egentlig er. Det er kanskje på tide at vi får avklart en del spørsmål, også av juridisk karakter. Slik jeg ser det hittil, er stortingsgruppene private grupper mer enn en del av sentraladministrasjonen i landet. Den debatten som har versert i pressen, har bl.a. medført at Presidentskapet har besluttet å få utarbeidet et regelverk for bruk av de penger som Stortinget bevilger til stortingsgruppene. I det øyeblikket Stortinget har bevilget penger til stortingsgruppene, er det ikke lenger skattebetalernes penger, men stortingsgruppenes penger. Stortingsgruppene er også juridiske enheter, idet de har arbeidsgiveransvar. Stortingsgruppene er arbeidsgivere med hver sine personalpolitiske holdninger. Jeg tror det ville være relativt uvanlig hvis konsernsjefen i Statoil blandet seg bort i personalpolitikken i Norsk Hydro. På samme måte er det og bør det være den enkelte stortingsgruppe som selv avgjør sin personalpolitikk, fastsetter sine lønninger og lønnssystemer, fastsetter sine juridiske arbeidsavtaler med sine ansatte. Det at Venstre, eller for den saks skyld stortingspresidentens partigruppe, skulle blande seg inn i Fremskrittspartiets stortingsgruppes indre anliggender hva gjelder lønnsvilkår og personalpolitiske vilkår, er for meg fullstendig fremmed, like fremmed som at Norsk Hydro skulle blande seg inn i personalpolitikken i Statoil. Hvis man ønsker å gjøre endringer i de bestående systemer, f.eks. – som Gunnar Kvassheim indikerer – gjøre stortingsgruppene til en del av sentraladministrasjonen, er det ganske mange andre lover og regler som man da også kan vurdere om skal gjøres gjeldende. Jeg aksepterer det. Under ingen omstendigheter aksepterer jeg at man skal gi tilbakevirkende kraft for eventuelle endringer i systemene. Jeg er altså helt åpen for å drøfte endringer i systemene for fremtiden, men da må det være for fremtiden, og ikke med tilbakevirkende kraft. Jeg går ut fra at Venstre, som det partiet som hadde vesentlig konstitusjonell tenkning tidligere, er enig i at man ikke kan gjøre noe med tilbakevirkende kraft. Men en diskusjon om å se på dette har jeg ingenting imot. Jeg synes det ville vært interessant å få den juridiske avklaringen av hva en stortingsgruppe egentlig er – om den skal være det samme som andre som eventuelt får bevilgninger, med et tildelingsbrev hvor det står hvilke forutsetninger og hvilke regler som skal gjelde bl.a. for bruken av bevilgningene. I dag er det som kjent ikke noe regelverk, bortsett fra at en del pressefolk går rundt og tror at det er et regelverk, hva det ikke er. Hvis man vil lage et regelverk, er jeg åpen for å delta i det, men det kan ikke gis tilbakevirkende kraft. Jeg er glad for at Presidentskapet har besluttet at vi skal få utarbeidet et regelverk for bruken av midler som bevilges til stortingsgruppene, slik at man kan slippe ubehaget ved at det er enkelte som oppkaster seg selv til å mene hva andre grupper bør gjøre i personalpolitiske anliggender.