Kristelig Folkeparti vil ha et samfunn med plass til alle. Målet må være at alle med nedsatt funksjonsevne skal ha muligheter for personlig utvikling, deltakelse og livsutfoldelse på lik linje med andre samfunnsborgere. Mennesker med nedsatt funksjonsevne opplever ofte at målsettingene ikke stemmer overens med virkeligheten. Kristelig Folkeparti vil derfor særlig fokusere på behovet for bedre tilgjengelighet, bedre samordning av rettigheter og økt brukermedvirkning. I dag vil jeg fokusere på økt brukermedvirkning, som interpellanten Erna Solberg også tar opp. Ulike undersøkelser viser at ordningen med brukerstyrt personlig assistanse fører til større selvbestemmelse og høyere livskvalitet for brukerne. Ordningen har gitt en mer individuelt utformet tjeneste brukerne i stor grad styrer selv. Ni av ti brukere er svært eller nokså tilfreds med ordningen. Det å ha muligheten til å velge egne assistenter og det å ha færre hjelpepersoner er det som får høyest score. Vi skal også merke oss at de fleste kommunene opplever brukerstyrt personlig assistanse som et positivt tilskudd til det kommunale tjenestetilbudet. Spørsmålet om sterkere rettighetsfesting av brukerstyrt personlig assistanse har vært diskutert og foreslått fra flere hold helt siden ordningen ble lovfestet i 2000. En tjenestemottaker har i dag krav på tjenester, men det er kommunen som avgjør hvilke tjenester som skal tilbys og i hvilken «innpakning». Ut fra de erfaringene som foreligger, mener vi at mennesker med nedsatt funksjonsevne som trenger omfattende tilretteleggingstjenester, må få et tilbud om brukerstyrt personlig assistanse, uavhengig av hvilken kommune de bor i. Derfor støtter vi at dette skal gjøres til en lovfestet rettighet for den enkelte. Vi har også merket oss at helse- og omsorgsministeren vil følge opp dette forslaget fra statsbudsjettet for 2006 fra regjeringen Bondevik, i et høringsnotat med det første, som også statsråden nevnte. Jeg vil legge til at Kristelig Folkeparti er utålmodige på brukernes vegne, og hører gjerne fra statsråden om når saken vil komme til Stortinget. Innledningsvis henviste jeg til målet om at alle med nedsatt funksjonsevne skal ha muligheter for personlig utvikling, deltakelse og livsutfoldelse på lik linje med andre samfunnsborgere. Kristelig Folkeparti mener at dette må være utgangspunktet når man debatterer brukerstyrt personlig assistanse, ikke om det er offentlige eller private aktører som tilbyr denne tjenesten. Målet er jo å sikre innbyggerne det beste tilbudet. Det tjener etter min mening ikke brukerne om vi får en polarisert debatt som dreier som man er for eller imot private aktører. Virkeligheten er ikke så svart-hvitt. Brukerstyrt personlig assistanse er faktisk et område der fritt brukervalg er nødvendig for at tjenesten skal fungere etter hensikten. Sett i lys av de gode erfaringene man har med bruken av brukerstyrt personlig assistanse i Kommune-Norge i dag, håper jeg at en rettighetsfesting for den enkelte ikke skal bli en diskusjon om hvem som tilbyr tjenesten. I det siste har Kristelig Folkeparti prøvd å løfte fram en debatt om eldreomsorg for framtiden som bl.a. handler om innhold, kvalitet og bemanning. Det gjelder det samme for brukerstyrt personlig assistanse. Debatten må dreie seg om rammebetingelser. Man bør f.eks. løfte fram spørsmålet rundt rekruttering av assistenter, som oppleves som den mest problematiske siden ved brukerstyrt personlig assistanse, hvilken finansieringsordning som skal gjelde, og hvor omfattende tjenestetilbudet skal være før det gis rett til å få tjenesten organisert helt eller delvis som brukerstyrt personlig assistanse. Helt til sist: Kristelig Folkeparti ser fram til å drøfte disse sidene ved ordningen når saken kommer til Stortinget – forhåpentligvis så snart som mulig. Som sagt, jeg hører gjerne fra statsråden når hun tror det kan bli.