Omstillingene i Forsvaret har vært, er og kommer fortsatt til å være omfattende. Stortinget har pålagt Forsvaret å gå igjennom meget store omstillinger. Det er krevende for dem som styrer, men ikke minst for dem som er i organisasjonen og skal gjennomføre omstillingene i praksis. Prosessen er i rute, og målene nås. Det er også bred støtte i Stortinget til de omstillingsmålene som er satt. Jeg mener dette er et viktig bakteppe å ha med seg med tanke på de sakene som behandles her i dag. Jeg registrerer også fra innstillingen i denne saken at et bredt flertall i forsvarskomiteen påpeker at det har vært en positiv utvikling på mange av de områdene Riksrevisjonen mener har vært kritikkverdige. Dette er en gledelig utvikling som vi skal ta med oss. Etter én periode på Stortinget har jeg i hvert fall lært meg én ting, og det er at en skal velge med omhu hvem en skal la seg provosere av. Så langt har i grunnen ikke ulike representanter fra Senterpartiet vært blant dem jeg har latt meg hisse opp så veldig mye av, men når jeg nå hører representanten Arnstad i debatten her snakke om at omstillingene har gått for fort, at det har vært mangel på folk, osv., er det grunn til å minne om at Senterpartiet faktisk har foreslått og stemt for i Stortinget en reduksjon i Forsvarets ledelsesstruktur utover Regjeringens opplegg, tilsvarende minst 200 mill. kr. Da synes jeg det er både oppsiktsvekkende og frekt å prestere et innlegg av den sorten som representanten Arnstad nettopp presterte her fra talerstolen. I innstillingen fra forsvarskomiteen ligger det et mindretallsforslag om at Lista flystasjon skal kjøpes tilbake og selges videre til kommunen. Mye kunne vært sagt om den saken, og det kommer vi nærmere tilbake til. Tiden tillater ikke å dra hele resonnementet her og nå. Jeg vil også minne om at det kommer en egen sak senere i dag om Riksrevisjonens undersøkelse av dette salget. I forhold til det som er tema for denne saken, nemlig overskridelsene i forhold til 2004-budsjettet, er det også et tema som kontroll- og konstitusjonskomiteen tidligere har vært innom i sin behandling av 2003-regnskapet. Da kom overskridelsene på 2004-budsjettet til å bli et sentralt tema, selv om det altså ikke hørte hjemme i den saken. Disse overskridelsene fikk naturlig nok personellmessige konsekvenser – ja, det skulle bare mangle – for de ansvarlige for miseren, nemlig generalinspektøren for Hæren og direktøren for Forsvarets logistikkorganisasjon. I kontrollkomiteens høring ble det presentert en meget fantasifull eventyrhistorie fra representanten Hagen som gikk ut på at generalinspektøren i Hæren var utnevnt til uskyldig syndebukk. Her i dag har vi fått høre denne historien gjentatt av representantene Per Ove Width og Kjetil Bjørklund. Den blir ikke mer korrekt av den grunn. Men når vi nå omsider har Riksrevisjonens rapport på bordet, kan det for ordens skyld være greit å konstatere at Hagens vits og Bjørklunds teori her ikke får noen som helst støtte. Riksrevisjonen omtaler merforbruket som kritikkverdig og sier at det har oppstått til tross for at det var lagt opp til en god styringsdialog mellom Forsvarsdepartementet og Forsvarets militære organisasjon. Riksrevisjonen bemerker videre om ansvaret for merforbruket at «FMOs enheter uansett har et selvstendig ansvar for å ha oversikt over enhetens samlede forpliktelser». Det er derfor ikke grunnlag for å gjenta egenproduserte hypoteser om årsakssammenhenger og beskyldninger som er bare fantasifulle.