Representanten la stor vekt på å skildre at det går bra i Norge. Mye går bra. Men det som er viktig i Norge, for både kommende generasjoner, nåværende generasjoner og det ufødte næringsliv, er forskningen vår. Den sittende regjeringen kuttet i forskningsinnsatsen, det vet vi, i budsjettet for inneværende år. Det jeg synes var langt mer forskrekkende – spesielt for en representant som tilhører et parti som har sans for spleis og dugnad, om jeg får uttrykke meg slik – gjelder den sjenerøse ordningen som inviterer til at private kan gi tilskudd til forskning. Nå gir private faktisk mer enn de nåværende regjeringspartiene trodde var mulig, men når de private gir mer, svarer Regjeringen med å dekke inn det som gis mer, ved å kutte i andre forskningsmidler. Synes representanten det er en redelig måte å ta imot en utstrakt hånd fra det sivile samfunn på? Synes representanten det er en OK måte å lage spleis og dugnad på? Er ikke representanten også enig med meg i at man bør fullføre forskningsinnsatsen i Ny-Ålesund, slik at når amerikanerne kommer dit, som Regjeringen prisverdig inviterer til, tar vi den helt ut? Det er dessverre ikke situasjonen i dag.