Jeg vil gjerne benytte anledningen til fra Stortingets talerstol å legge fram Venstres standpunkt. Venstre stiller seg bak intensjonene i forslaget, som går ut på å be Regjeringa utrede internasjonale skatter som alternative og supplerende inntektskilder til FN, og hvordan de kan utformes. Internasjonale miljøavgifter, avgifter på våpenhandel og skatt fra land som fungerer som skatteparadis, kan da vurderes. Forslaget går også ut på å be Regjeringa presentere forslag til hvordan man kan ta slike internasjonale initiativ. Venstres landsmøte vedtok at partiet skal arbeide for å innføre en internasjonal CO2-avgift for grensekryssende fly- og båttransport. Inntektene fra en slik avgift kan gå til FN. Kampen for et sterkere FN og kampen for en bærekraftig utvikling er kanskje vår tids viktigste kamp. Derfor er det naturlig å søke etter nye finansieringskilder som kan bidra både til å utjevne forskjeller mellom fattige og rike og til å styrke FN og andre globale institusjoner finansielt. 1,2 milliarder mennesker lever for mindre enn én dollar om dagen. Én av sju, eller drøyt 840 millioner mennesker, har ikke nok mat til å spise seg mett. Hvert sjette barn i Afrika dør før det fyller fem år. Hvert andre barn i det sørlige Afrika får aldri gå på skole. Halvparten av alle barn i India har ikke tilgang på rent vann. Grunnleggende menneskerettigheter brytes i over 150 land. For å løse disse problemene kreves det en forpliktende, global politikk og internasjonalt samarbeid. Et reformert og sterkt FN og rike nasjoners vilje til å gjøre noe med egne samfunn er avgjørende for å nå dette. Jeg støtter vurderingen av at den beste måten å øke finansieringen til utviklingsformål på, er å øke bistanden, nettopp slik som denne regjeringa har gjort. Dersom alle industriland hadde fulgt opp sine forpliktelser om å gi 0,7 pst. av BNI i bistand, hadde det vært nok ressurser tilgjengelig til å nå tusenårsmålene. Mange giverland har nå forpliktet seg til opptrappingsplaner for å nå disse målene. Jeg merker meg også den uttrykte bekymring for at slike forslag raskt kan flytte oppmerksomheten bort fra behovet for den økte utviklingsbistanden. Venstre har vært skeptisk til det teknisk gjennomførbare og det politisk urealistiske i forslag som f.eks. valutaavgift – Tobin-skatt – global skattlegging eller direkte finansiering av FN fra slike kilder. Venstre registrerer at den globale debatten om innovative finansieringsmekanismer de siste årene har antatt mer pragmatisk og konstruktiv karakter, der også aktører som Verdensbanken og IMF har engasjert seg. EUs finansministere har senest 14. mai 2005 blitt enige om å vurdere frivillige avgifter på flybilletter som bidrag til økt utviklingshjelp. Det er ikke tale om en global skattlegging eller direkte finansiering av FN. Snarere dreier diskusjonen seg om nasjonalt baserte avgifter som via klassisk mellomstatlig samarbeid kan kanaliseres til utviklingsspørsmål av de land som finner at dette er en egnet form for utviklingsfinansiering. Det er heller ikke ønskelig å etablere nye institusjoner eller byråkratier, men kanalisere eventuelt addisjonelle ressurser gjennom eksisterende multilaterale kanaler, som FN-organisasjoner, multilaterale banker og institusjoner. Denne typen forslag drøftes nå i forberedelsen til konferansen om finansiering for utvikling i slutten av juni og fram mot FN-toppmøtet i september. FNs generalsekretærs rapport «In Larger Freedom» understreker også betydningen av bruk av nye og innovative finansieringsmekanismer. Venstre støtter medlemmene fra Kristelig Folkeparti og Høyre i komiteen, som mener at det er et framskritt at den globale diskusjonen om finansieringsmekanismene nå har tatt en mer realistisk retning. Vi støtter oppfordringen om å be Regjeringa delta i de internasjonale prosessene, inklusiv det felles utredningsarbeidet som nå foregår.