Jeg burde egentlig bedt om ordet til en åpenbar misforståelse. Det var innlegget fra representanten Karin Andersen som fikk meg til å ta ordet. Når hun påstår at de 1,2 milliardene som opposisjonen bruker i tillegg i sitt nye budsjett som ble framlagt i finanskomiteen, skyldes regjeringsskiftet, må dette være en misforståelse. De 1,2 milliardene skyldes reduksjon i sykefraværet, reduksjon i ledigheten og dermed nye beregninger i forhold til folketrygdens utgifter på disse områdene. Det skyldes ikke regjeringsskiftet! Det skyldes at den regjeringen som har gått av, har ført en økonomisk politikk som igjen har skapt framgang og optimisme i landet og dermed nedgang i ledigheten, og det skyldes det arbeidet som er gjort for å få ned sykefraværet. Av de pengene prioriterte de forrige regjeringspartiene bl.a. tiltak for dem som trenger ekstra hjelp fordi de er utenfor arbeidsmarkedet. Vi prioriterte mer penger til utdanning, for å gi folk kvalifikasjoner til å komme inn på arbeidsmarkedet. Dagens regjeringspartier prioriterte å gi skattelette til dem som er organisert i bl.a. LO, til dem som er innenfor arbeidsmarkedet, som i utgangspunktet er de som er de mest privilegerte i dette samfunnet. Det dreier seg om en politisk prioritering. Det er på det vi ser forskjellen mellom dagens regjering og den regjeringen som er gått av.