Det er grunn til å være stolt i dag, for når Regjeringa har foreslått at pneumokokkvaksinen skal innføres som en del av barnevaksinasjonsprogrammet fra 1. juli 2006, og det ser ut til at det er stor oppslutning om dette i Stortinget, så vil Norge bli blant de første land i Europa som innfører denne vaksinen i sitt barnevaksinasjonsprogram. I Norge er det godt over 90 pst. av foreldrene som slutter opp om vaksinasjonsprogrammet for ungene sine. Det er viktig, slik jeg ser det, at også pneumokokkvaksinen får høy aksept, og at foreldrene får nødvendig informasjon om vaksinen. Når mange unger blir vaksinert, betyr det selvfølgelig beskyttelse for hvert enkelt barn, men vi legger også grunnlaget for en høy grad av immunitet i befolkninga for øvrig. Folkehelseinstituttet har allerede inngått de nødvendige avtaler med vaksineprodusenten, slik jeg tidligere har orientert komiteen om, med forbehold, selvfølgelig, om at Stortinget slutter seg til forslaget og bevilger de pengene som må til. Fra 1. mai i år kan kommunene bestille vaksinen fra Folkehelseinstituttet, slik at vaksinering i kommunene kan komme i gang 1. juli. Instituttet har vært raskt ute med informasjon til kommuner, helsepersonell og foreldre. I tillegg har de gjennomført kurs for helsepersonell i alle fylker. Vaksinen vil bli integrert i 3-, 5- og 12-månederskontrollene ved helsestasjonene. Etter omtalen av saka i media har det naturlig nok vært stor etterspørsel etter vaksinen, og det har tidligere vært venteliste ved Folkehelseinstituttet. Etter de siste leveringene er nå Folkehelseinstituttet à jour med utsendelse av vaksinen til leger, kommuner og apotek. Produsenten har opplyst til oss at det kommer en ny hovedlevering i april/mai, og deretter forventes det en stabil levering av vaksinen via grossist til apotek. Ifølge Folkehelseinstituttet har vaksinen best virkning for unger opp til toårsalder. Etter toårsalderen er pneumokokksjukdom sjeldnere, og en større andel av tilfellene skyldes bakterietyper som vaksinen ikke er effektiv mot. Det er ikke påvist flere bivirkninger av denne vaksinen enn det som er vanlig for andre barnevaksiner. Som kjent ble vaksinen innført i USA i 2001, og da vi i fjor fikk positive rapporter om virkninga av vaksinen i USA, satte jeg straks i gang undersøkelser for å vurdere muligheten for å innføre den også i Norge. Det er derfor jeg gjentar at jeg er stolt over å kunne invitere Stortinget til å gjøre det mulig for våre minste å få en tryggere oppvekst. Pneumokokksjukdommer blir ikke borte, men grunnlaget er lagt for å redusere alvorlige og noen ganger livstruende sjukdommer i barneåra. Så vil jeg gå over til å orientere om det korrigerte balansekravet, som flere talere har vært inne på. Ved behandlinga av årets statsbudsjett la Stortinget til grunn at de regionale helseforetakene skulle gå i balanse dette året. Uten balanse i økonomien vil det være vanskelig å videreutvikle helsetjenestene og få handlingsrom til å øke innsatsen på de områder vi ønsker å prioritere. Som kjent skulle helseforetakene gå med om lag 1 milliard kr i korrigert underskudd i 2005. Prognosene så langt viser et korrigert underskudd på 1,3–1,4 milliarder kr. For å oppnå økonomisk balanse i 2006 må helseforetakene med andre ord forbedre sine resultater med over 1 milliard kr til sammen. Som det er redegjort for i den proposisjonen som i dag er til behandling, antas pensjonskostnadene for de regionale helseforetakene å bli om lag 1 milliard kr høyere enn det som var forutsatt da Stortinget behandlet statsbudsjettet for 2006. Jeg finner grunn til å understreke at jeg informerte Stortinget så fort jeg hadde tallene klare og var forsikret om dem. Dette var den måten vi mente var best egnet til å gjøre det. Årsaken til de økte pensjonskostnadene er jo endringer, som flere har sagt, i de økonomiske parametrene, f.eks. framtidig forventet avkastning av pensjonsmidlene. Som det framgår av proposisjonen, skal pensjonskostnadene normalt innpasses i de regionale helseforetakenes budsjetter. Min vurdering var da at det ikke ville være tilrådelig å legge disse økte pensjonskostnadene inn i balansekravet for 2006, da den samlede omstillingsutfordringa nesten ville blitt fordoblet. Jeg registrerer med glede at Stortinget ser ut til å være enig i dette. Gjennomføringa av slike krav ville ha ført til store endringer både når det gjelder sjukehusstruktur og pasienttilbud, som ikke ville ha vært forenlig med den politikken som denne regjeringa ønsker å føre. Dessuten ville det representert en vesentlig endring i forutsetningene som lå til grunn da Stortinget vedtok det økonomiske opplegget for de regionale helseforetakene for inneværende år.