Statsråden tar faktisk feil, for gravferdsstønaden er ikke borte. Den er blitt betydelig bedre for dem som faktisk har behov for en bedret gravferdsstønad. En kjent svensk politiker sa en gang: Politik är at välja. At sterk vilje kan være god å ha i politikken, er det liten tvil om. Men evne til å prioritere det viktigste først er nok langt viktigere. Derfor ble jeg litt urolig da jeg registrerte at statsråden i løpet av sine første 14 dager som statsråd fremstod som svært uklar i forhold til sine prioriteringer. Ved ulike anledninger uttalte han at kamp mot fattigdom var hans jobb nr. 1. Noen dager senere var integrering hans jobb nr. 1. Og noen dager deretter var arbeid hans jobb nr. 1. Jeg velger å oppfatte statsråden på den aller mest velvillige måte, nemlig at han etter hvert forstod at arbeidslinjen er en forutsetning for både kamp mot fattigdom og for integrering. Mitt spørsmål blir derfor: Hvorfor i all verden gjør da statsråden det vanskeligere for ungdom og innvandrere å få seg en jobb, ved å reversere mulighetene for midlertidig tilsetting?