La meg først få lov å si til representanten Schjøtt-Pedersen, som lurer på hva vi gjorde i 1 400 dager i regjering, at han bare kan se seg rundt i norsk næringsliv for å se resultatene av det. Jeg tror det skulle være et tilstrekkelig svar. Jeg tror representanten Klungland må ha tatt feil manuskript. Han bruker fortsatt et manuskript fra valgkampen, mens vi debatterer noe helt annet. Jeg synes ikke det er noe godt argument mot medeierskap at Mamut – en bedrift som har medeierskap – går utmerket bra. Det burde være omvendt. Når det gjelder hans tall på fattige og hjemløse, er de faktisk direkte gale. Det er ikke riktig at antallet har økt. Tvert imot sank det i vår regjeringsperiode. Så til SV og Heikki Holmås, som fortsatt mener at de ansatte bare skal styre gjennom den lille muligheten de har gjennom å sitte i styrene. Han mener med andre ord at det er fagforeningene som skal bestemme hvem som skal ha denne påvirkningen, mens det vi vil, er at man skal utvide mulighetene for alle. Det som verken Klungland, Holmås eller, aller minst, Lundteigen lenger snakker om, er dette med aktiv næringspolitikk. Dette er en måte å aktivisere næringspolitikken på. Når Lundteigen snakker om betingelsene for personlig næringsdrivende, er mitt spørsmål tilbake: Hvorfor har ikke Lundteigen kommet med forslag om å forbedre betingelsene etter at hans parti kom i regjering, hvis han synes at de er dårlige? Tvert imot er de skjerpet. I tillegg til de sakene som Jan Tore Sanner nevnte, har man også skjerpet inn på lønnsfradraget for selvstendig næringsdrivende. Det som er sannheten, er at når det gjelder beskatningen for personlig næringsdrivende, har Senterpartiet ved sin deltakelse i denne regjeringen havnet i et meget slett selskap.