Jeg vil slutte meg til landbruks- og matministerens ros av Stortinget. Jeg synes det har vært veldig mange konstruktive innlegg og mange bra innspill også til den jobben vi står i. Jeg kan bekrefte fra mitt ståsted at det er mange mennesker som er engstelige, som også flere har sagt her. Jeg tror det handler dels om dette og dels om at det har vært mye fokusering på andre sider ved hygienen. Enten det gjelder brød, kjøttdeig eller hva det er, er det nå mye usikkerhet rundt omkring. Derfor skal vi, som flere representanter har vært inne på, jobbe med å informere så godt vi kan hele tida. Våre fagmyndigheter gjør det veldig aktivt, også lokalt og regionalt. Det er veldig viktig å balansere det saklige opp mot at vi ikke bagatelliserer situasjonen. Jeg vil prøve å svare på noen av de konkrete spørsmålene. Det første spørsmålet kom fra Harald Tom Nesvik og handlet om influensavaksine og Nordisk Ministerråds initiativ. Hvis det skulle være norske produsenter som er interessert, har vi selvfølgelig ingenting imot at det også utprøves hos oss. Men så langt har det altså vært det nordiske initiativet som har kommet lengst. I tillegg har vi den avtalen som jeg har redegjort for, med et nederlandsk firma. Men vi er åpne for alle konstruktive innspill også på det området. Representanten Løvik spurte om hva som skjer dersom og hvis, og hva vi da har. For det første er det ingen tvil om at det er en vaksine som er den beste beskyttelsen dersom en influensaepidemi skulle komme, og den kan, som jeg sa tidligere, ikke produseres før dette viruset har oppstått, endret karakter og eventuelt blitt smittsomt mellom mennesker. Da har vi, som jeg sa i stad, inngått en avtale med et nederlandsk firma om å produsere 4 millioner vaksinedoser av en slik vaksine. Vi har kjøpt inn 1,4 millioner pakninger Tamiflu. 1,2 millioner av dem er beregnet til befolkninga som beskyttelse i den første fasen av en eventuell pandemi, og 200 000 pakninger er beregnet som forebyggende behandling i to måneder for det helsepersonell som skal ta seg av dem som eventuelt blir sjuke. Og det er akkurat nå under bestilling 12 millioner dagsdoser av et annet medikament som også er av forebyggende karakter, for 300 000 personer i utvalgte nøkkelposisjoner. Når det gjelder det konkrete spørsmålet om hva som skjer hvis det skulle vise seg at vi ikke har nok, vil jeg si at vi følger de anbefalinger som Verdens helseorganisasjon gir oss. De antar – og det er det vi har fulgt – at det er dette antallet personer som kommer til å bli sjuke, dersom det blir en influensapandemi som smitter mellom mennesker. Dersom Verdens helseorganisasjon på et tidspunkt vil komme til noe annet, vil selvfølgelig norske myndigheter forholde seg til det. Det er det ene. Det andre er at vi hele tida følger råd fra vår fagekspertise her i Norge. Vi har en egen pandemikomite som stadig vekk har møter – den har møter i dag, og det har den løpende. Vi vil selvfølgelig følge rådene derfra. Det er mye usikkerhet knyttet til hva som skjer dersom viruset muterer og endrer seg, og knyttet til hvilken type virus det da blir, hvem det er som blir sjuke, hvem som skal få behandling, osv. Det jeg kan si, er at vi er blant de land i verden som er aller best rustet med hensyn til både helsevesen, medisiner, vaksiner, ernæring, hygiene osv. Og som dere hørte i redegjørelsene, både fra landbruksministeren og fra meg, følger vi dette fra dag til dag, både det som er nåsituasjonen i forhold til dyrehelse, og det som eventuelt måtte bli på folkehelsesida i tida framover. Representanten Ludvigsen lurte på om vi har nok beredskap når det gjelder isolat. Ja, etter det vi vet pr. i dag, har vi det. Men igjen: Vi følger dette fra dag til dag, og vi vet ikke hva som eventuelt måtte komme. Men jeg tror ikke vi på noen måte skal overdrive den frykten. Vi er godt rustet på alle mulige måter, både der vi står nå, og dit vi eventuelt kommer i tida framover, så jeg tror ikke det er den norske befolkninga som har mest å frykte. Men vi skal informere saklig om situasjonen på alle mulige måter så godt vi kan også videre – og det gjør vi flere steder enn på Internett, slik representanten Nesvik var opptatt av. Vi informerer hele tida, hver dag, og det skal vi fortsette med.