Det norske språket har vært under press i all tid og er det fortsatt. Det norske forskningsspråket er altså under press fra engelsk og andre internasjonale språk, mens vårt eget språk for tiden presses sterkt av bl.a. såkalte SMS-forkortelser. Jeg har selv problemer med å forstå hva min sønn prøver å fortelle meg når han skal snakke fort og «gæli» etter en beordring fra far. Og ikke vet jeg hvordan norsk akademia ser ut når den generasjonen skal gjøre seg, som representanten Dørum sa, kort og konsist forstått i akademisk sammenheng. Men jeg har lyst til å snu problemstillingen litt på hodet. Det er sagt mye vettugt fra denne talerstolen i dag om norsk som forskningsspråk på bakgrunn av den interpellasjonen som representanten Reikvam har fremmet. Samtidig må vi altså erkjenne, og jeg synes statsråden for så vidt delvis var inne på det i sitt svar, at vi er 4,6 millioner mennesker her på berget, som representanten Dørum sa, og det er 4,6 millioner mennesker som bruker vårt språk, og det er den andelen av de 4,6 millionene som er opptatt av det forskerne skriver og utgir, som leser forskningsrapportene og leser forskningsmaterialet på norsk. Før var det kanskje slik at det var mye forskning for Norge, som var rettet inn mot Norge. Men det er ikke slik lenger. Jeg har ikke engang tall på hvor mange internasjonale forskningsorganisasjoner Norge er medlem av, og den nye forskningstrenden er at det forskes internasjonalt. Forskningsgrupper settes ikke lenger sammen av forskere bare ved et norsk universitet, de settes ofte sammen i grupper med sterk internasjonal samblanding. Da er det etter vår oppfatning viktig at man har et godt fundament for en internasjonal språkformulering. 0,4 pst. av verdenspublisert forskning er norsk. Det tror jeg er illustrerende nok i forhold til hvor viktig det er å sørge for at vi er dyktige på engelsk og annet fremmedspråk. Jeg har lyst til bare i en bisetning å nevne at vi tidligere år har hatt en runde om hvor tidlig man skal starte språkopplæring, ikke minst i forhold til et obligatorisk 2. fremmedspråk, hvor opposisjonen har vært veldig tydelig på at det er viktig å ha en god språkfaglig drakt allerede fra grunnskolen av. Den fokuseringen har dessverre ikke Regjeringen hatt, men jeg tror det er en sammenheng i disse to spørsmålene. Jeg tillater meg også å stille et spørsmål på oppløpssiden: Hvor mye ressurser skal man egentlig bruke på å holde forskningsspråket i Norge norsk? Det forstår jeg også at statsråden har varslet at han kommer tilbake til i den helhetlige meldingen knyttet til dette. Da vil jeg også anta at statsråden kommer tilbake til ressursbruken i forhold til hvor mye ressurser som faktisk skal gå til å bevare norsk forskning norsk. Kanskje burde denne interpellasjonen, eller en annen interpellasjon, heller handlet om hvordan norske forskere skal bli enda bedre til å produsere forskningsresultatene sine på engelsk og trygge språkdrakten både i engelsk, tysk og andre internasjonale språk på forskningssiden. For det er altså slik at kvaliteten på forskningen ofte blir målt i antall spaltemillimeter i internasjonale forskningsblader, og det hjelper ikke å publisere norske forskningsrapporter i den typen blader på norsk.