Siden Stortinget vedtok automatreformen i 2003, har bevisstheten om de alvorlige pengespillproblemene automatene bidrar til, blitt enda større. Jeg setter stor pris på det engasjementet enkeltpersoner, lokale myndigheter og andre viser for å motvirke disse problemene. Det tyder også på at den restriktive pengespillpolitikken myndighetene vil føre, har bred støtte. Automatreformen, med en halvering av antall automater, mindre risikofylte spill og en langt bedre kontroll med både spillutviklingen og spillavviklingen, vil være den beste måten å kontrollere automatmarkedet på, siden man da samtidig forebygger framveksten av et illegalt automattilbud. Jeg har stor tro på at EFTA-domstolen vil komme til at denne ordningen er i samsvar med EØS-forpliktelsene våre. Samtidig forstår jeg den utålmodigheten som nå finnes for å få satt restriksjoner på automatene raskt ut i livet. Regjeringen tar problemene med dagens automatregime med det største alvor. Som kjent har Regjeringen foreslått å forby bruk av sedler på automater fra i sommer. Vi vurderer også ytterligere restriktive tiltak som ikke krever lovendring, og som kan iverksettes i år. Jeg vurderer også å forberede et totalforbud mot automater. Som representanten er inne på, vil et totalforbud kunne være et alternativ dersom EFTA-domstolen kommer til en slutning som står i motsetning til det som lagmannsretten kommer til. Spørsmålet om innføring av totalforbud må imidlertid også veies mot faren for oppblomstring av en illegal automatvirksomhet ved et slikt tiltak. Et forbud krever lovhjemmel, og gjennomføringen vil derfor også ta tid. De foreløpige signalene vi har for tidspunktet for EFTA-domstolsbehandlingen, tilsier at det ikke er aktuelt å innføre noe totalforbud før EFTA-domstolens avgjørelse foreligger. Som sagt er Regjeringen optimistisk, i og med at vi fikk en så klar kjennelse i lagmannsretten, som vurderte saken på nøyaktig det samme regelgrunnlaget som EFTA-domstolen skal gjøre.