Det var representanten Ballos innlegg som fikk meg til å be om ordet nå. Jeg synes nemlig det var nødvendig å takke representanten Ballo for gode ord og ikke minst det forholdet at han savner meg som miljøvernminister. Det siste kan jeg jo forstå med tanke på at Regjeringen og regjeringspartiene i dag vil bekrefte at man neglisjerer oljevern i nord. I dag vil representanten Ballo, hvis han ikke ombestemmer seg, stemme ned vårt forslag om å styrke slepebåtkapasiteten utenfor Finnmarkskysten. Representanten vil da også trolig, hvis han ikke ombestemmer seg, stemme ned vårt forslag om opptrapping av oljevernberedskapen i takt med utbyggingen av olje og gass, og representanten vil da også gå imot vår merknad om at WWFs prosjekt «Ren kyst» skal få økt støtte. Etter disse hyggelig ord fra representanten Ballo får jeg vel heller leve med at han savner at jeg tar i bruk hele mitt intellekt. Det er nemlig ikke alt som er så lett å forstå. At det måtte en miljøvernminister fra SV til for at Norge for fullt skulle åpne Barentshavet for olje- og gassutvikling, hadde kanskje ikke alle trodd, men som jeg sa i mitt hovedinnlegg, gir jeg kompliment til SV for det, for denne gassen vil erstatte kullkraft på kontinentet, og det er god miljøpolitikk. Jeg hadde et konsistent budskap – det hadde også Høyre. Hvis det er slik at representanten Ballo mente at jeg ikke var for olje og gass i min forrige jobb, tar han faktisk feil. I 2004 krevde bl.a. Bellona og Frederic Hauge mitt hode på et fat, fordi jeg var så positiv til olje og gass, men jeg understreket alltid at det skulle være på verdens strengeste vilkår knyttet til miljø. Jeg tror at det er mulig at fiskeri og olje og gass går hånd i hånd. Men det som ikke er konsistent, er to av regjeringspartienes opptreden her. Det er ikke konsistent at SV, som har lenket seg fast mot Snøhvit, nå går i bresjen for å stemme for full olje- og gassvirksomhet i Barentshavet. Det er ikke konsistent i forhold til hva partiene har stått for tidligere, men jeg ønsker det velkommen, og jeg ønsker velkommen det at man snur. Så er det ikke konsistent at Det norske arbeiderparti i dag går imot at man i det hele tatt skal konsekvensutrede det å drive gass- og oljevirksomhet utenfor Vesterålen og i Barentshavet. Som jeg også nevnte i mitt forrige innlegg, ble fiskeriminister Helga Pedersen konfrontert med dette i valgkampen og sa til Dagens Næringsliv den 5. september: «Jeg har ikke frykt for at olje/gass-mulighetene vil bli forhandlet bort. Jeg kan garantere at det ikke skjer.» Derfor er folk i Vesterålen og Troms skuffet over Det norske arbeiderparti i dag, og mener at det ikke er konsistent. De har nok et poeng der.