Statsråden viser til at denne posten ble kuttet i forrige regjeringsperiode, men han velger selvfølgelig å nevne bare halve sannheten. Saken var at etter endringen i tippenøkkelen rant det inn penger på dette området. Da Valgerd Svarstad Haugland valgte å kutte på denne posten gjennom to eller tre runder, var det fortsatt atskillig mer penger til formålet enn det noen gang hadde vært før. Dette er en diskusjon vi har hatt svært mange ganger og kommer tilbake til. Så jeg velger å utfylle det bildet som statsråden her gir. Det som kan være alvorlig, er at med det regimet som det nå arbeides etter i forhold til spillemidler, vil antall kroner gå ned igjen. Det ser jeg ikke bort fra også må ha betydning for vår vilje til å fylle på igjen på – hva skal jeg si – statsbudsjettandelen. For det er klart at vi kan ikke sitte med hendene i fanget og se på at pengene forsvinner. Men det får vi anledning til å komme tilbake til. Når det gjelder spørsmålet om punktet om utbygging av kulturhus og forvaltningsreformen, synes jeg det er ganske friskt av statsråden å forlange at vi skal ha noe svar på hva vi mener om det. Her har Regjeringen levert noe som man i beste fall må kalle en kladd, som jammen er ganske åpen i alle ender. Hvorvidt man skal gå for den ene eller den andre modellen, er det sannelig ikke så lett å vite noe om. Det er jo også en del av denne kladden som viser at fylkeskommunen er en tenkelig størrelse, altså bortimot dagens fylkeskommune. Da må jeg nok returnere spørsmålet: Hva tenker statsråden om det? Vil fylkeskommunen f.eks. være stor nok til å håndtere spørsmål om regionale kulturbygg? Også innenfor denne gruppen bygg er det jo relativt store uttellinger vi snakker om. Og også innenfor dagens ordning er det slik at fylkeskommunene i betydelig grad foretar prioriteringer og legger føringer på hvilke bygg som får midler. Jeg vil ikke på noen måte hevde at den modellen vi kom frem til sist, nødvendigvis er den perfekte. Det var stor debatt om den modellen også regjeringspartiene imellom, og det gikk ikke på at man egentlig var så veldig uenige om det, men det gikk på at det var en ganske vanskelig sak. Det er ikke så enkelt å finne en god nøkkel som gjør alle til lags i denne materien, fordi vi snakker om en betydelig bredde i type prosjekter, mange forskjellige slags typer hus, og det er store uttellinger vi snakker om. Det faktum gjør at jeg synes at vi alle – og der slutter jeg meg til Skei Grande – må ha et kritisk blikk på den ordningen som er, være åpne for å måtte lete frem nye og bedre ordninger, og vi varsler også at dette er et område som vi vil komme tilbake til.