Det er mye man kunne sagt om Bondevik-regjeringens behandling av denne saken, om forarbeidet, hvor det var mangel på konsekvensanalyser, og om kravet om et lovutvalg som ble avvist, som etter min mening gjorde at Stortinget hadde et mangelfullt beslutningsgrunnlag da det fattet sitt lovvedtak. Jeg skal bare gi ett eksempel på hvorfor en reversering av loven er viktig, og det er nettopp i forhold til medbestemmelse ved tilsettinger. Bondevik II-regjeringen og Fremskrittspartiet fjernet det kollegiale tilsettingsorganet som sikrer at tilsettingssaker i staten blir godt forberedt. Samhandlingen med arbeidstakerrepresentantene i innstillings- og tilsettingsråd forsvant. Så kan en spørre hvorfor denne tilsettingsordningen er så viktig. Og nå håper jeg at representanten Bent Høie fra Høyre følger med. At de ansatte er representert i tilsettingsorganene, er en sikkerhet for at tilsettinger i staten ikke er tuftet på tilfeldigheter, vennskap, kjennskap og kameraderi. Bondevik-regjeringen åpnet også for at enkeltpersoner skulle få myndighet til å ansette arbeidstakere i statlige stillinger. Samtidig åpnet de for en utvidelse av ordningen med å unnlate å kunngjøre ledige stillinger. Dette ville medført at garantien mot politiserte tilsettinger og korrupsjon ikke lenger lå i tilsettingsprosessen, men ville vært avhengig av den enkelte leders moral og integritet. Det er viktig at statsansatte er objektive og nøytrale, og at det til enhver tid er de best kvalifiserte som ansettes. I den senere tid har vi sett eksempler på at enkeltpersoner har foretatt noen ansettelser, og det har vel ikke slått like heldig ut, for å si det på den måten. Det er bra at det kollegiale tilsettingsorganet i staten nå gjeninnføres. Det burde alle i denne sal sette stor pris på ettersom mange av de statsansatte nettopp er Stortingets og Regjeringens redskap, og det er viktig at deres ytelser blir underlagt strenge saklighetskrav, objektivitetskrav, kvalifikasjonskrav og kontroll. Det er oppsiktsvekkende at Høyre sammenlikner butikkansatte med statsansatte. Innenfor den forfatningsrettslige rammen er det de statsansatte som representerer den utøvende makt. Det er nettopp derfor embets- og tjenestemenn har fått sin arbeidssituasjon regulert på en annen måte enn arbeidstakere i privat og kommunal sektor. De er også underlagt strenge habilitetskrav, har spesielle stillingsvernregler, lojalitetsbånd osv. De spesielle krav til tjenestens utførelse og tjenestemennenes og embetsmennenes rolle er bl.a. gitt for å sikre uavhengighet, slik at forvaltningen framstår som forutsigbar, stabil og uavhengig av regjeringsskifter – til nytte for befolkningen og folkevalgte organer. Stoltenberg-regjeringen gjør det eneste rette i denne saken: reverserer hele loven for på et senere tidspunkt å ta et helhetlig grep og følge de prosedyrer som bl.a. er nedfelt i utredningsinstruksen.