Det hadde vært tilfredsstillende, i hvert fall en gang imellom, å kunne høre innlegg fra en av regjeringspartienes talsmenn uten at en alltid måtte trekke frem Soria Moria-erklæringen. Jeg synes det er ganske påfallende at dette eventyret gang på gang skal være det som skal være teksten, og at en ikke tåler å bli konfrontert med egen politikk før valget. Jeg står her med en lang liste med relativt interessante sitater fra debatten både i fjor og i forfjor, hvor kjente senterpartistørrelser som Inger S. Enger, Per Olaf Lundteigen, Lars Peder Brekk osv. kom med relativt kjepphøye og sterke uttalelser om spesielt ulvepolitikken. Men nå er det altså Ola Borten Moe man sender i krigen. Det registrerer jeg med interesse. Jeg fulgte miljøvernminsterens innlegg med stor interesse også, fordi hun snakket en del om konfliktdempende tiltak, og uttrykte seg positivt om det. Jeg kunne i grunnen tenke meg å utfordre miljøvernministeren litt når det gjelder å konkretisere hva hun tenker på. Hvis ikke, blir dette fort en besvergelse uten innhold. Det er i de ulike deler av landet og i de ulike delene av de enkelte fylkene som har ulv, ulik belastning og ulike konflikter og problemer knyttet til ulvebestanden. I mitt eget fylke er det kommunene Aremark, Marker og Rømskog, som grenser mot Sverige, som vel har de største problemene. I en av disse kommunene, nemlig Rømskog, den minste kommunen i fylket befolkningsmessig, men en av de største geografisk, har det de senere årene vært én ulv, en enslig ulvetispe, som har tatt livet av 35–40 hunder. To eller tre ganger har man søkt Direktoratet for naturforvaltning om å få lov til å felle den ulven, som altså i årevis har terrorisert et lite lokalsamfunn. Og da går utfordringen til miljøvernministeren: Hvordan vil miljøvernministeren forholde seg til en slik sak? Ser hun ikke at når små lokalsamfunn rammes på denne måten, må man kunne akseptere å ta ut enkeltdyr som terroriserer i årevis? På samme måte som den kjente ubåtkapteinen ikke så grensen under vann, er det altså helt umulig for ulven å se grensen mellom Norge og Sverige. Derfor tror jeg det er fryktelig viktig at miljøvernministeren og Regjeringen setter fullt trykk på samarbeidet med Sverige i forhold til forvaltningen av grenseflokkene. Jeg kunne også tenke meg å be miljøvernministeren utdype nærmere hvilke tanker hun har omkring hvordan det skal gjøres i praksis.