Representantene Sandberg, Sortevik og Holmberg har fremmet et forslag i Dokument nr. 8:6 for 2005–2006. I dette forslaget ber man Regjeringen fjerne alle bomstasjoner, stanse innkrevingen av forskuddsbompenger, slette gjelden til alle eksisterende bompengeselskap, avstå fra bompengefinansiering av riksveiprosjekter og basere all framtidig investering og vedlikehold på statlig finansiering. Flertallet, som består av alle partier unntatt Fremskrittspartiet, har valgt å innstille på at Stortinget følger Innst. S. nr. 100 for 2005–2006, og avviser dette forslaget. Representantene fra Fremskrittspartiet hevder i sitt forslag at det vil koste staten om lag 13 milliarder kr å slette denne gjelden. Det er imidlertid slik at flere av de store bompengeordningene i landet krever inn penger som går direkte til finansiering av prosjekter. Dette gjelder f.eks. Oslo, Tønsberg-pakken og E 39 over Stord. Kostnadene ved å avvikle de 46 vedtatte bompengeselskapene som vi hadde før jul, ville ha beløpt seg til mellom 20 og 25 milliarder kr, ikke 13 milliarder kr, som det hevdes av Fremskrittspartiet. Hvis jeg nå skal foregripe begivenhetene litt: Noen av representantene fra Fremskrittspartiet vil sikkert komme og fortelle meg at staten har penger på bok og blir stadig rikere, og at vi kan bruke av disse pengene. Det er selvfølgelig sant at staten har penger på bok, men det er også slik at et bredt flertall av partiene på Stortinget er enige om at det også er viktig å ha en sunn økonomi her i landet. Det er ikke slik at når vi sier nei til å bruke enda mer oljepenger – vi bruker faktisk 75 milliarder oljekroner i statsbudsjettet for 2006 – er det fordi vi ønsker å være slemme mot velgerne. Vi gjør det fordi vi mener det også er viktig å føre en politikk som gir gode vilkår for industrien og lav rente. Det er noe som folk bryr seg veldig mye om i Norge, men som Fremskrittspartiet antakelig ikke bryr seg så mye om. Det er også verdt å merke seg at bompengeselskap nesten alltid kommer som et resultat av lokale initiativ. Det er ikke slik som man kan få inntrykk av, at dette er noe som tres ned over hodene på norske kommuner. Det er til og med slik at Fremskrittspartiet lokalt ser at den beste løsningen ofte er bompengefinansiering. Her i Oslo har samferdselsbyråd fra Fremskrittspartiet Peter N. Myhre sagt han er for finansiering av Oslopakke 3 gjennom bompengeselskap. Fremskrittspartiets samferdselspolitiske talsmann, Per Sandberg, har ifølge Adresseavisen oppfordret sine trønderske sambygdinger til å gå inn for bompenger på sine veistrekninger. Det blir derfor svært vanskelig for meg å skjønne hva Fremskrittspartiet egentlig mener om denne saken, særlig når de skriver i sitt prinsipprogram at de vil ha flere avgifter som er direkte betaling for bruk av vei. Mer direkte enn bompenger kan det neppe bli. De som har lest Fremskrittspartiets merknader i saken, har sikkert lagt merke til at Fremskrittspartiet her framhever sitt primære forslag til NTP og dertil handlingsplan. Det vil derfor være interessant for dem utenfor denne salen som har sansen for Fremskrittspartiets forslag, å merke seg at dette vil innebære mange milliarder mindre til jernbane og gjøre togtilbudet vesentlig dårligere. Fremskrittspartiets politikk vil rasere norsk jernbane, både rundt de store byene og i distriktene. I sitt alternative budsjett kutter Fremskrittspartiet mer enn 2 milliarder kr til jernbanen. Hvorfor er dette viktig hvis du må kjøre bil inn til Oslo hver dag, men ikke liker bompengering? Jo, fordi Fremskrittspartiets kutt vil føre til at folk som tar toget, nå blir tvunget til å kjøre bil, og de som bruker veien i dag, vil få hundretusen flere personbiler å dele denne strekningen med – inn og ut av Oslo, til og fra jobb hver eneste dag, noe jeg antar ikke vil falle i smak verken for bilpendlerne eller togpendlerne. Fremskrittspartiet stemte i forrige periode sammen med de rød-grønne for vårt forslag til NTP. NTP er et ambisiøst, men realistisk program, som sikrer balansert investering i hele samferdselssektoren. Denne regjeringen har allerede vist at den har vilje til å prioritere samferdsel. I budsjettet for 2006 gav vi 460 mill. kr mer enn regjeringen Bondevik IIs opprinnelige forslag. Dette er mer enn det Fremskrittspartiet fikk til i hele sin periode som støtteparti. Fremskrittspartiet nevner stadig sine ambisjoner om en borgerlig flertallsregjering. Jeg mener at vi gjennom forrige periode, hvor Fremskrittspartiet hadde realpolitisk makt, har sett at de ikke er en pådriver for samferdsel eller viser evne til å få gjennomslag. Til slutt har jeg noen spørsmål som kanskje må stå ubesvart. Jeg lurer på hvorfor disse milliardene til sletting av bompengegjeld ikke ble foreslått i Fremskrittspartiets statsbudsjettforslag. Er det fordi partiet virkelig ikke mener det, eller er det fordi representantene ikke har fått gjennomslag i eget parti? Kanskje kan svaret være at disse pengene allerede er brukt opp i representanten Hagesæters forslag om å gi alle nordmenn et kredittkort med mange tusen kroner på til bruk i utlandet.