Det går nesten en slags politisk linje fra et borgerlig byråd som snakker med en arbeiderpartiregjering i 1997 til et borgerlig byråd som snakker med en arbeiderpartiregjering i 2006, for det er jo et uttrykk for at på noen områder går det an å finne løsninger. Jeg er glad for at statsråden i sitt svar er individorientert. Noe av det som har uroet meg, og jeg vil gjerne si det rett ut fra Stortingets talerstol, er et forsøk på av og til – i hvert fall mediemessig – å tegne et bilde av deler av Oslo som en slags getto. Det ville være en utrolig negativ stigmatisering. Enhver som kjenner gode nærmiljøtiltak i Oslo, enten det er i Oslo vest, i indre Oslo, i Groruddalens ulike deler eller i Oslo sør, vet at nærmiljøene er levende og gode, og det er når man behandler folk på den måten, at man også får gode resultater. Så jeg er veldig glad for at statsråden holdt seg unna alle slike former for beskrivelser og begrep. Jeg synes det er positivt og lovende. Det er når individer har rettigheter og plikter, samtidig som vi har den innsikt og den forståelse at vi kan starte med litt ulik ballast i livet, at vi finner løsningene. Jeg er svært glad for at statsråden gir uttrykk for at selv om han prioriterer å få levert og få satt i gang arbeidet med Groruddalen – som jeg er helt enig med ham i – er han også åpen for å vurdere initiativet på Søndre Nordstrand. Det oppfatter jeg at han gjør, gjennom de virkemidler han selv sitter med – som jeg oppfatter er det lengste han kan gå uten å ha en bred regjeringsbehandling. Men samtidig er han beredt til å ta imot den utfordringen som følger av Oslo bystyres vedtak i forbindelse med budsjettet for inneværende år. Det oppfatter jeg som positivt og lovende. Jeg har noen korte anmerkninger til det. Jeg er personlig overbevist om at det er viktig å ha frie midler som folk kan bruke lokalt. Jeg tror sentrale politikere ofte kan være kloke – vi kan som sentrale politikere til og med tildele oss ganske mye visdom også – men jeg tror den visdommen som folk lokalt har, er betydelig. Det er ingen tvil om at lokale grupper, organisasjoner og bydelsutvalg har god erfaring med hva som nytter. Det tror jeg gjelder både Groruddalen og Søndre Nordstrand. Jeg tror det er viktig å finne et innhold på dette, slik at nettopp de som er lokale, og som kjenner hvor skoen trykker, kan komme inn. Det faller så godt sammen med de områdene som statsråden snakket om – kloke tiltak i bomiljøene og tiltak for barn og ungdom i en oppvekstsituasjon. Jeg vil understreke at Venstre kommer til å arbeide med det som mål at det både i Oslo kommunes budsjett for 2007 og i statsbudsjettet for 2007 skal finnes penger ikke bare til handlingsprogrammet i Groruddalen, men også til Søndre Nordstrand.