Når det gjelder ambassadør for barns rettigheter, skal jeg komme tilbake med svar på det spørsmålet svært raskt. Jeg kan ikke gi noe svar på det nå, for å være konkret. Når det gjelder de mange strategiene, er det min vurdering at vi har nå 20–25 ulike former for strategier av ymse slag for utviklingspolitikken. Det å ha så mange strategier er i bunn og grunn det samme som ikke å ha noen strategi. Først når en velger å si at noe er viktigere enn noe annet, har man en strategi. Så det jeg ønsker å gjøre, er å komme tilbake med en mye mer handlingsrettet plan på en del utvalgte områder – og kvinnespørsmål er ett av dem – hvor vi sier at dette er det vi skal forsøke å gjøre, framfor å komme med relativt ordrike dokumenter på nær sagt alle livets områder. Kvinnespørsmål – ja, vi bør fokusere først og fremst på de spørsmål der Norge kan ha innflytelse i verden, for resten av verden ser på oss og er interessert i hva vi gjør. Det gjelder olje og energi, det gjelder miljø, det gjelder fredsmekling og det gjelder kvinnespørsmål. Resten av verden ser på oss som relativt langt kommet.