Jeg takker representanten Sponheim for et interessant innspill og statsråd Storberget for et interessant svar – så langt. Det er vel ikke tvil om at personverndebatten er noe av det som berører oss aller mest. Enkelte «frustrerer seg grønne», for å bruke et sånt begrep, over at politiet ikke får tilgang – samtidig som andre kvier seg i stor grad og mener at den personlige sfære skal beskyttes. Det er utvilsomt sant at dette balansepunktet er vanskelig å finne. Min utfordring til statsråden er som følger: I hvor stor grad mener statsråden at mye av dette skyldes mangel på kunnskap i forhold til et eventuelt utvidet innsyn som myndighetene har tilgang til, og om hvordan det skal benyttes? For det er vel slik at mye av den bekymringen, i hvert fall slik jeg ser det, rett og slett skyldes manglende kunnskap om hvordan dette skal brukes. Jeg går ut fra at alle er enige om at misbruk skal forbys, men at innsyn skal og bør brukes der det er fornuftig, bl.a. i kriminalitetsbekjempelse, slik statsråden har snakket om. Bør man ikke da bl.a. fokusere på opplysninger utad, slik at man faktisk ikke mistenkeliggjør bruken i så stor grad?