Allerede i 2001 reiste Irland sak mot Storbritannia for FNs havrettstribunal på grunnlag av påstand om at britene hadde tilbakeholdt informasjon Irland mente å ha rett på i forbindelse med oppstarten av den såkalte MOX-fabrikken i Sellafield. I 2003 trakk EU-kommisjonen Irland inn for EU-domstolen, fordi de mente at saken hørte inn under EUs kompetanseområde. Det som nå har skjedd, er at EU-domstolens rådgiver har kommet fram til at Irland ikke kan føre saken for havrettstribunalet. Saken er ikke endelig avgjort, men slike råd følges vanligvis av domstolen, slik at Irland neppe vil kunne gå videre med saken. Irland har naturlig nok uttalt skuffelse over dette, og fra regjeringshold er det bl.a. uttalt at dersom Irland avskjæres fra å føre saken for havrettstribunalet, må EU-kommisjonen følge opp Sellafield-anleggets miljø- og sikkerhetsmessige sider på en mer håndfast måte. Den irske miljøvernministeren har også uttalt at Irland vil fortsette å benytte alle diplomatiske og rettslige muligheter for å sikre at Sellafield nedlegges. Det er imidlertid uvanlig at et EU-land trekker et annet EU-land inn for domstolen. Norge og Irland har hatt og har fortsatt gjensidig nytte av hverandres arbeid i Sellafield-saken. Ikke minst nyter Irland godt av at technetiumutslippene nå er stanset, hovedsakelig som følge av et massivt norsk press på saken. Utslipp som berører norske områder og interesser, er etter dette sterkt redusert. Norske myndigheter har en løpende kontakt og dialog med britiske myndigheter om sikkerheten ved Sellafield-anlegget, og ikke minst om det forestående arbeidet med å avvikle gamle anlegg og rydde opp i de betydelige lagrene av avfall og nedlagte installasjoner som britene nå har startet opp. Det er også tatt initiativ til å styrke varslingsrutinene ved hendelser som kan ha betydning for Norge. Fra norsk side har vi også gitt klart uttrykk for at vi ikke ønsker en gjenåpning av anlegget THORP i Sellafield, som har vært stengt siden det ble oppdaget lekkasje i april i fjor. Dette har først og fremst sammenheng med vår bekymring for sikkerheten ved dette anlegget, og det store utslippspotensialet anlegget representerer dersom det skulle inntreffe en alvorlig hendelse. I likhet med Irland er vi opptatt av at også EU tar et mer håndfast grep om de sikkerhetsmessige sidene ved virksomheten i Sellafield og andre atomanlegg innenfor EU. Vi vil også fortsatt ha god kontakt med irske myndigheter om disse viktige spørsmål.