Det er aldri sikkert at et folkevalgt styre har folket bak seg. Det er mange ulike eksempler på det. Innføringen av finnmarksloven i Finnmark i fjor var ett eksempel, for man kunne altså ikke spørre folket om råd, da svaret var gitt på forhånd. For det ville ha blitt et nei. Det er demokrati hvor man lytter til folket sitt, satt i scene av Stortinget. At Regjeringen unnlater å spørre befolkningen i Troms hva den ønsker, er en gåte, og det er galt. Det har aldri vært bra å tvinge en hatt nedover ørene på noen – i dag i Troms, i fjor i Finnmark. Vi snakker altså om to likeverdige språk. 99 pst. snakker norsk og 1 pst. snakker samisk. I tillegg ønsker man å sette et navn på Troms som er finsk. To opprinnelige språk i Troms, sier Arbeiderpartiet, samisk og norsk. Hva med nynorsk? Hva med en mye større minoritet som bor der, kvener? Hva med den russiske innvandringen som fant sted på 1200-tallet i forbindelse med sønnene til Dsjengis-khan som beleiret Arkhangelsk og bosatte seg i Malangen? Skal de også ha eget språk? Når vi snakker om likebehandling, ja, så er det selvfølgelig slik at det er det enkelte individ som skal likebehandles av samfunnet, selvfølgelig sett ut fra hvert enkelt menneskes ståsted. Det er noe helt annet enn det Arbeiderpartiet går inn for, at man skal forskjellsbehandle etniske grupper på grunnlag av etnisitet. Når vi snakker om hvor samene kommer fra, hvor den finske bosettingen kommer fra, er ekspertene knyttet opp mot både språk og folkevandring entydige. Hvis vi går inn og ser på finske forskere og gamle skrifter knyttet opp mot kainulaiset og saamelaiset, var finsk bosetting knyttet opp mot området Ladoga og Onega. De fikk navnet Suomi. Samene var knyttet opp mot det samme området litt lenger nord, og de fikk navnet Sapmi. Språklikheten og opprinnelsen er faktisk veldig nær. Og vi snakker ikke om ett samisk språk, vi har faktisk ni samiske språk, på samme måte som vi har åtte ulike finske språk rundt Østersjøen og i Norden. Så det vi snakker om, er komplekst.