Jeg tror vi først og fremst skal holde fast ved at oppdrettsnæringen er og vil være en distriktsnæring. Det er der vi har arealene. Det er der vi på mange måter har muligheten til å drive denne næringen. Da er det vi fra Regjeringens side sier at det er viktigere å sikre at denne næringen drives på en forsvarlig måte, enn hvem som driver den. Det er kapitalkrevende, og det er kompetansekrevende. Det krever også markedsmakt for å kunne operere. Denne loven åpner til de grader opp for det på en helt annen måte enn det gamle lovverket. I denne sammenhengen er også tildelingskriteriene et ikke uvesentlig element. Vi åpner gjennom dette lovverket for tilleggsmuligheter ved tildeling. Det er fortsatt i henhold til loven full anledning til å ta distriktsmessige hensyn. Det vil være opp til statsråden – hvem det nå enn måtte være som vil være det i tiden framover. Men jeg skal i mange år også vektlegge de distriktspolitiske hensyn samtidig som jeg vurderer det opp mot auksjon og andre former for avgift.