Når Arbeiderpartiets representanter nå i salen tar på seg storstemmen, er det åpenbart at det oser av dårlig samvittighet. Vi ble lovet mye, bl.a. en mer aktiv næringspolitikk, fra de samme herrer som nå har tatt på seg storstemmen. De var faktisk i fremste rekke i så måte. De lovet en mer offensiv energipolitikk. Den mer aktive næringspolitikken har kokt ned til en dørfabrikk i Årdal, som kommer i konkurranse med andre norske dørfabrikker. Den mer aktive energipolitikken, som ikke minst representanten Klungland snakket om i fire år, er forstummet og blitt til en «skraping» av grønne sertifikater og et manglende svar til Stortinget i dag på hva vi får i stedet. Og det er det som er det interessante, å se fremover. Statsråden har i dag ikke greid å svare på når systemet kommer, og hvilket ambisjonsnivå systemet skal ha. Hvorfor er det viktig å få dette avklart? Jo, fordi det er så mange «gryteklare» fornybare prosjekter rundt omkring i landet som kan medvirke til å avdempe mangelen på kraft og høye strømpriser. Jeg håper Regjeringen er klar over at det begynner å haste hvis Stortinget i det hele tatt skal ha mulighet til å få behandlet denne saken i løpet av vårsesjonen. Jeg håper at statsråden i løpet av debatten kan avklare at vi får saken fremlagt, slik at komiteen kan behandle den. For det ville være veldig synd hvis saken først kommer til høsten, for da vil fornybare energiprosjekter som består av mange, mange TWh, bli ytterligere forsinket. Når det gjelder den fristen som er satt for at Stortinget skal få seg forelagt saken, forstår jeg at det støttesystemet som Regjeringen nå går for, er meget komplisert. Derfor har vi anbefalt de grønne sertifikatene, som også opposisjonen var tilhenger av i forrige periode. Det ble utsatt på grunn av at Sverige ikke var klar til å gjennomføre det. Det hadde ingenting med tidligere statsråd å gjøre, så der synes jeg vi faktisk skal være litt redelige. Men vi er avhengige av å få det til behandling i Stortinget nå. Vi kan selvsagt snakke mye om hva som ble gjort og ikke ble gjort i forrige periode. Det er et faktum, som også representanten Kvassheim var inne på, at det ble bygd ut mer vannkraft i de fire siste årene enn det som ble gjort på hele 1990-tallet. Men vi trenger enda mer energiproduksjon i Norge i årene fremover, og vi har egentlig invitert til et samarbeid her. Vi er villige til å sette kjepphester på stallen for at Norge skal få mer energiproduksjon. Vi kan rive kjeft om hvem som burde ha bygd ut mer, men poenget er at vi har ingen strømkrise i Norge i dag. Vi har en beslutningskrise. Skal vi unngå strømkriser, må vi ha mer energi, og vi skal også ha mer fornybar energi. Regjeringen har nå en strålende mulighet til å fremlegge en sak for Stortinget, slik at vi kan samarbeide om å finne frem til gode løsninger for fremtiden.