Jeg vil gjerne kommentere selve interpellasjonen med følgende: Jeg deler fullt ut vurderingen av den betydning og – hvis jeg også får lov til å si det – de mulighetene som nordområdene har, slik det fremgår av denne interpellasjonen. Og etter å ha hørt gjennomgangen av de problemstillinger som interpellanten la til grunn, vil jeg gjerne si at dette er både viktige og kjente problemstillinger. Det betyr at når Regjeringen kommer med sin nordområdemelding i løpet av denne vårsesjonen, tror jeg nok at representanten Haga vil kjenne seg rimelig godt igjen når det gjelder viktige problemstillinger. Jeg gjennomgikk også en del av disse problemstillingene i den redegjørelsen jeg holdt umiddelbart før denne interpellasjonen som vi har til behandling her i dag. Åslaug Haga benyttet seg imidlertid av et sitat som jeg oppfattet ble tillagt meg, og som jeg ikke helt kjenner meg igjen i, men det regner jeg med er en parentes i denne sammenheng. Det er ikke det som er selve hovedpoenget. Hovedpoenget er de mulighetene som denne regionen gir. Regjeringen vil som sagt komme tilbake med en nordområdemelding, hvor slike og en del andre problemstillinger vil bli drøftet samlet, slik at dette utelukkende vil være en foreløpig gjennomgang. Jeg vil samtidig understreke – vi har vel det samme utgangspunket – at det ekspertutvalget som jeg nedsatte i 2003, har identifisert de utfordringer og muligheter som Norge står overfor. Jeg tror vi må se i øynene at situasjonen i nordområdene er annerledes enn den var i den kalde krigens tid. Da var de sikkerhetspolitiske problemstillingene meget dominerende, og de alliertes oppmerksomhet i nordområdene var rettet mot og fokuserte meget tydelig på de sikkerhetspolitiske problemstillingene. I dag er det til dels andre problemstillinger som er de helt sentrale. Jeg tror det er svært viktig at Norge arbeider aktivt for å trekke andre lands interesser til nordområdene. Det ser vi tydelig aktualisert ved det store arbeidet som nå gjøres for å rydde opp i atomforurensningene i nord. Dette er ikke bare et spørsmål som Norge interesserer seg for, men vi har nå et meget betydelig engasjement fra G8-landene. Det gjør at det nå er fremdrift i arbeidet med miljøoppryddingen i nord. Jeg tror det understreker veldig sterkt at dette er mye mer enn et bilateralt spørsmål. Dette er spørsmål som for svært mange land er viktige og av betydelig interesse. Selve miljøoppryddingen i nord har jo både en miljøside og også, som det har fremgått av tidligere redegjørelser, en ikke-spredningsside, som jeg tror det er ganske viktig for oss å være oppmerksom på. Det er ett av resonnementene i interpellasjonen som jeg vil nyansere litt, fordi det kanskje fort kan misforstås. Jeg tror det er svært viktig å understreke at de rettigheter som Norge har i de nordlige områdene, selvfølgelig følger av internasjonal lov og rettstilstand, og ikke av det apparatet vi har for å håndheve dette. Det har sikkert heller ikke vært ment slik fra interpellantens side, men jeg tror det er veldig viktig å understreke at vi selvfølgelig har våre rettigheter ifølge den internasjonale rettsorden som her gjelder. Ellers vil gjennomgangen i meldingen i stor grad dreie seg om slike viktige utfordringer som hvordan vi organiserer oss i nordområdene. Det gjelder Barentssamarbeidet, det gjelder forholdet til EU, det gjelder spørsmålet om Arktisk Råd, og det gjelder ikke minst spørsmålet om naturressursene i nordområdene. Jeg nevnte i min redegjørelse tidligere i dag spørsmålet om håndteringen av avgrensningsspørsmålet i Barentshavet. Vanskelige problemstillinger står igjen. Det ville være svært bra om vi kunne oppnå en løsning i nær fremtid, men det er viktigere å få en god løsning enn det er å få en snarlig løsning. Men uansett vil det være store muligheter for norsk industri i nordområdene, gitt at både Norge og Russland gir dem disse mulighetene. Det er helt klart at spørsmål knyttet til næringslivet i stigende grad vil være viktige. Jeg vil understreke at det er vel denne delen av samarbeidet i nordområdene som vi ikke fullt ut er fornøyd med. Det skyldes nok ikke minst tilbakeslaget i forbindelse med den russiske økonomien i 1998. Det er gjort fremgang i tiden etterpå, men jeg tror det er svært viktig å understreke overfor russiske myndigheter at det å ha forutsigbare rammebetingelser for investeringer for handel er helt avgjørende for at dette feltet skal utvikle seg positivt og på en riktig måte, slik at vi kan virkeliggjøre det potensialet som ligger der oppe. Jeg er enig med Åslaug Haga i at de miljøspørsmål som knytter seg til seilingsleder og faren for forurensninger fra betydelige mengder oljetransporter, i aller høyeste grad er av stor betydning. Dette er jo spørsmål som Regjeringen tidligere har adressert, men hvor det er viktig fortsatt å adressere dette spørsmålet. Jeg regner med at denne meldingen vil bli fremlagt slik at Stortinget vil ha god tid til å gå inn i de realiteter som der vil bli behandlet, og med den listen over problemstillinger som Åslaug Haga nevnte, tror jeg at vi skal kunne si at det i rimelig grad er samstemmighet om hva som bør prioriteres i vår nordområdepolitikk. Utfordringen er å se tingene i sammenheng. Det er viktige ting som allerede er på plass, men jeg tror denne anledningen til å gi en samlet vurdering av det er en nødvendig og en god anledning til en fordypet debatt.