Jeg beklager at jeg forlot åstedet for tidlig i stad, i replikkordskiftet med representanten Woldseth – jeg trodde jeg stod her oppe. Jeg vil starte med å si: En representant fra Fremskrittspartiet sier at jeg setter svake grupper opp mot hverandre. Jeg mener helt klart at det gjør jeg ikke. Jeg tenker faktisk flere tanker på en gang. Det det nå handler om, er at det er en betydelig økning i antall mennesker som er spilleavhengige. En MMI-rapport fra 2005 viser at rundt 71 000 mennesker er vurdert som spilleavhengige, og ytterligere 133 000 befinner seg i faresonen. Det er de menneskene jeg snakker om her i dag, fra SVs ståsted. Ved siden av nettspill og mobilspill regnes gevinstautomater som mest avhengighetsskapende. Nordmenn spilte for ca. 27 milliarder kr i fjor. I den samme undersøkelsen anslår man at ni av ti kroner som spilles på automater, kommer fra personer med spilleproblemer – ni av ti kroner! Spilleavhengighet kan føre til alvorlige psykiske problemer og til sosiale problemer, og det har selvfølgelig store økonomiske konsekvenser for den det gjelder, og for de pårørende. Det mest alvorlige, synes jeg, er at spilleavhengighet i stor grad også rammer barn og unge. Dette er såpass alvorlig at det gjør det helt nødvendig å iverksette tiltak. Motstanden mot regulering av markedet er selvfølgelig stor, og aktørene er meget sterke. Bransjen og entreprenørene mottar til sammen ca. 60 pst. av overskuddet. Det er helt urimelig! Det er en stor utfordring at det er mange gode formål som i dag mottar inntekter fra gevinstautomatene, og det er også en stor utfordring at mange har gjort seg avhengige av disse inntektene på veldig kort tid. Jeg mener at det er blitt en enkel måte å skaffe seg store inntekter på. Denne regjeringa har sagt at vi skal ha en frivillighetsmelding, vi skal ha et frivillighetsregister, og vi skal se på en varig momskompensasjon. Det er ikke slik at vi ikke ønsker å ivareta Frivillighets-Norge – det er vi helt klare på. Vi har styrket frivilligheten på mange områder, men de frivillige har også et ansvar for å se seg om etter andre inntektsmuligheter. I Sverige får man f.eks. inntekter fra å selge plastposer i all dagligvarehandel, og det er en utmerket måte å tjene penger på. Det er også slik, mener jeg, at flere av de tingene som drives av frivillige, bør få støtte fra andre departementer, f.eks. når det gjelder helsebiten. På mange områder kan vi se at frivillige, særlig kvinner, har vært inne og gjort et kjempearbeid i mange år. Jeg tenker på krisesentre, helsestasjoner osv., hvor det offentlige har gått inn og overtatt en del av virksomheten. Det tror jeg er helt nødvendig når vi nå går gjennom Frivillighets-Norge. Flere organisasjoner har jo lyktes med å finne inntekter utenom gevinstautomatene. De ønsker ikke den type inntekter. Blant annet gjelder dette Kirkens Bymisjon, Kirkens Nødhjelp, Frelsesarmeen, Kirkens Sosialtjeneste, Blå Kors, Redd Barna, Plan Norge osv. Det jeg synes er trist, er å se at en del andre store aktører innenfor frivillighetssektoren ikke tar inn over seg hvor alvorlig dette er, og gjør det samme. SV er meget glad for de tiltakene som allerede er iverksatt i kampen mot spilleavhengighet, som forbud mot bruk av pengesedler i gevinstautomatene, som ble innført 1. juli 2006. Jeg må si jeg er meget overrasket over og fornøyd med at dette har virket såpass bra som det det har gjort. Man vurderer også nattestenging av gevinstautomater, mellom kl. 24 og kl. 07. Det er nå ute på høring. Forbudet vil ramme 2 500 automater som står på døgnåpne bensinstasjoner, langåpne serveringssteder og andre nattåpne områder. Forslaget om innføring av en særskilt sektoravgift er også ute på høring. Tall fra Hjelpelinjen for spilleavhengige viser at hele 90 pst. av dem som tar kontakt, oppgir automatspill som sitt hovedproblem. Derfor er det viktig at det er det vi gjør noe med. Avslutningsvis vil jeg si at taper Norge for EFTA-domstolen, vil SV se det som naturlig og nødvendig å vurdere et totalforbud mot pengespill som påvirker til spilleavhengighet.