La meg slutte meg til rosen til interpellanten, men også til det som er sagt her, og til den bredden som har vært i denne debatten, som flere talere har vært inne på. Det er veldig viktig at Oslo-benken og partiene står samlet om noe så viktig som å videreutvikle de bydeler i Oslo som har store utfordringer. Interpellanten berører jo her utviklingen i en av Oslos mest flerkulturelle bydeler – kanskje den mest flerkulturelle, som mange har vært inne på. Jeg vil gjerne understreke at ansvaret for utviklingen her, som i andre deler av hovedstaden med høy andel innbyggere med innvandrerbakgrunn, må være delt mellom stat og kommune. Det er et av de viktigste budskapene, tror jeg, fra denne debatten. Det er viktig at regjering og storting erkjenner at å gjøre minoritetsgruppene funksjonsdyktige i samfunnet vårt, er noe som kommer alle i Norge til gode, for vi skal nemlig leve side om side. Det er også viktig at sentrale myndigheter erkjenner at den store flerkulturelle byen er Oslo. Derfor må Oslo kommune og staten ha en felles dugnad for å utvikle et inkluderende samfunn. Stikkord her er barnehager, skolepolitikk, norskopplæring, leksehjelp, arbeidstrening og arbeid. Særlig fokus må rettes mot innvandrerkvinner, både når det gjelder språkundervisning, kvalifisering og arbeid. Det er kvinnene som stort sett tar vare på ungene i en del av disse miljøene. Gratis kjernetid i barnehager og f.eks. en åpen barnehagedag i uken, der foreldre og barn kan komme, har man jo hatt i Søndre Nordstrand, og det er viktige tiltak i en inkluderingsprosess. Når det gjelder gratis kjernetid, kan jeg ikke begripe meg på de partiene som sier at dette ikke skal gjelde alle i et område. Det er jo nettopp ved at barn med norsk bakgrunn og innvandrerbakgrunn kommer sammen, at barn kan lære av hverandre. Britt Hildeng nevnte det rasistisk motiverte drapet på Holmlia. La meg legge til at det var bred politisk enighet etterpå om at det skulle satses på ungdom i bydel Søndre Nordstrand. Det er dessverre det motsatte som skjer. Tiltak for barn og unge blir saldert bort, rett og slett fordi de ikke er lovpålagte. Mange år med dårlig kommuneøkonomi har dermed redusert satsingen på barn og unge i en bydel med veldig lav gjennomsnittsalder og store inkluderingsutfordringer. Jeg skal ikke gjenta en del av den statistikken som har vært tatt opp tidligere, men det at man i bydelen har Oslos største andel barn og unge og den største innvandrerandel i Oslo, er en kombinasjon som gjør at dette ikke bare er en sak for bydelen og kommunen, men det må være et av de områdene som det legges størst vekt på i Regjeringens inkluderingspolitikk. Vi har hatt, og har, hovedfokus på Groruddalen, der stat og kommune selvfølgelig også må ha et spleiselag, bl.a. for å rydde opp i gamle synder som særlig statlige etater har begått, ikke minst samferdselsetater. Groruddalsplanen er svært viktig for oss og har veldig høy prioritet. Vi må likevel ikke glemme andre områder med store utfordringer. Tiden går veldig lett fra oss. Vi har ikke råd til å la unge mennesker med innvandrerbakgrunn vokse opp til en usikker tilværelse uten fullført skolegang, eller arbeid, uansett hvor i Oslo de bor. Søndre Nordstrand må man etter min oppfatning fokusere særskilt på. Jeg regner også med – og det er til statsråden – at når hovedstadsmeldingen kommer, vil man også fokusere spesielt på denne bydelen, men kanskje først og fremst på integrering av folk med annen bakgrunn i Oslo som sådan, og at tiltak målrettes mot grupper og enkeltindivider, slik det tidligere er sagt.