Når en skal diskutere for så vidt et hvilket som helst tema, er det viktig at en er enig i selve beskrivelsen av virkeligheten, og det opplever jeg at undertegnede og representanten Alvheim, leder av sosialkomiteen, er. Jeg er veldig enig i det siste representanten sa, nemlig det som går på etter- og videreutdanning, ikke minst det faktum at en del tidligere hjemmeværende husmødre som har jobbet deltid i omsorgsyrker, og som kanskje får anledning til å gå inn i fulle stillinger, blir gitt etterutdanning. Nettopp dette har vist seg som det mest effektive etterutdanningsprosjektet som har vært. Når det gjelder det representanten sa om kommunal økonomi – altså den økonomiske evnen til å prioritere, og det andre som går på viljen, nemlig om man prioriterer dette området – må jeg gi representanten rett i at det er klart at noen kommuner har hatt en økonomi som har vært anstrengt. Der har man måttet foreta harde prioriteringer. Men også en del kommuner som har hatt en tilstrekkelig økonomi, har prioritert andre områder enn massiv satsing på eldreomsorgen. Det vet vi veldig godt fra mange landsdeler. Dette er jo slik systemet er, overlatt til den kommunale prioriteringen, og det må vi ha respekt for så langt det rekker. Når det gjelder kvalitetsindikatorene og resultatene av de pågående prosjektene når det gjelder etter- og videreutdanning, skal jeg selvfølgelig sørge for at Stortinget blir meddelt disse på en relevant måte. Det vil være naturlig å ha en meldingsdel om det i forbindelse med statsbudsjettet til høsten, slik at Stortinget kan få en samlet fremstilling av nettopp dette helt grunnleggende, nemlig omfanget av og kvaliteten på omsorgen i våre kommuner.