Den foreliggende innstilling til en ny arbeids- og velferdsreform mener vi i Fremskrittspartiet er et stort skritt i riktig retning for brukerne. Ved gjennomføringen av denne innstillingen vil brukerne bli tatt på alvor, ikke fortsatt være kasteballer mellom ulike etater for å få sine lovmessige rettigheter innen kortest mulig tid, og dermed unngå frustrasjon og stress for den enkelte. Det har dessverre tatt lang tid å få denne saken frem i plenum i Stortinget, dette «takket være» Regjeringen, som ikke fullt ut fra begynnelsen tok de signalene som Stortinget påla om en samordnet etat for arbeid og velferd i kommunene. Det er vel i drøyeste laget når Regjeringen i innstillingen prøver å understreke at den foreliggende innstilling og sakens totalitet er et forslag fra Regjeringen. Dette er med respekt å melde ikke helt korrekt. Det er Stortinget som har bestilt og pålagt Regjeringen å utrede og fremlegge for Stortinget ulike forslag for en helhetlig arbeids- og sosialpolitikk. Den foreliggende innstillingen har bred politisk støtte i Stortinget. Det er bare Fremskrittspartiet som ville hatt en annen innretning og dermed inkludert kommunal- og sosialtjenesten i reformen. Vi fremmer i innstillingen et eget primært forslag om å inkludere sosialetaten i samordningen mellom Aetat og trygdeetaten, med et statlig overordnet finansielt ansvar. Fremskrittspartiet vil likevel, når partiets forslag er falt, subsidiært stemme for den foreliggende innstillingen. Det er svært mye i den foreliggende innstillingen som Fremskrittspartiet er svært enig i, og det er åpenbart, som flere har sagt, at denne reformen på en langt bedre og forsvarlig måte vil ivareta brukernes interesser, også sosialetatens klienter, i den enkelte kommune. Jeg tillater meg å sitere fra en flertallsmerknad Merknad fra hele komiteen fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet i innstillingen: «Komiteens medlemmer fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Fremskrittspartiet legger til grunn at reformen også innebærer en samordnet tilnærming til brukerne, både de som først og fremst har behov for arbeidsmarkedstiltak, og de som trenger en kombinasjon av arbeidsmarkedstiltak, kommunale tiltak og tjenester fra andre deler av offentlig forvaltning som for eksempel polikliniske psykiatritjenester. Disse medlemmer understreker at alle brukergrupper med sammensatte behov skal få en helhetlig ivaretaking, og for å oppnå dette må bruk av individuelle planer stå sentralt.» En omlegging og en samordnet velferdsreform, slik den er beskrevet i innstillingen, er en omfattende, stor reform som krever tverrfaglig kompetanse. Fremskrittspartiet mener at en samlet kompetanseutvikling innen arbeids- og velferdsforvaltningen ikke er tilstrekkelig ivaretatt i proposisjonen fra Regjeringen. Fremskrittspartiet har derfor gått sammen med Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti om et flertallsforslag Fra hele komiteen, forslag til vedtak III om å be Regjeringen utarbeide konkrete planer for en samlet kompetanseutvikling ved den nye arbeids- og velferdsforvaltningen. Dette tror jeg er helt nødvendig. Det var skuffende for Fremskrittspartiet at det ikke ble mulig å få Arbeiderpartiet med på et forslag fra Sosialistisk Venstreparti og Fremskrittspartiet om at en ved gjennomgang av alle stønadsordninger overfører dette til et statlig nasjonalt ansvar, med veiledende normer for sosialhjelp. Nå vil vi dessverre på nytt kunne oppleve store variasjoner når det gjelder størrelsen på sosialhjelp fra kommune til kommune og fra fylke til fylke. Det ville være et tilbakeskritt. Jeg vil sterkt henstille til Arbeiderpartiet å stemme for forslag nr. 2 i innstillingen. Jeg viser også til en fellesmerknad fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet, som mener at det er riktig å lovfeste samarbeidet mellom statsetaten og kommunene ved å sette opp et minimumskrav til lokale avtaler og til samlokalisering, og at alle kommunene sikres minst ett velferdskontor. Selv om den foreliggende innstillingen gjelder en organisatorisk reform, viser jeg til en flertallsmerknad fra Arbeiderpartiet, Fremskrittspartiet, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet hvor Regjeringen gjøres oppmerksom på at når organisasjonsreformen gjennomarbeides, må det være viktig også å gjennomføre betydelige forenklinger i forhold til dem som er stønadsmottakere i den enkelte kommune, og at stønadsordningene blir tilstrekkelige, slik at sosialklientene ikke fortsatt blir en pariakaste i det sosiale overføringssystemet. Til slutt tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag i innstillingen.