Jeg tror at det representanten Vallersnes peker på, er riktig; nettopp dette at man har hatt så mange strategier. De har vært så ordrike. De har prøvd å favne alt framfor å forsøke å være veldig konkret når det gjelder hvordan Norge kan påvirke verden, hvordan vi kan påvirke FN, Verdensbanken, de multilaterale strukturene, som til sjuende og sist setter rammene for hva som vil være kvinners leveforhold rundt omkring i verden, og hvordan vi kan påvirke direkte i vårt bilaterale forhold til utviklingsland. Istedenfor at man har vært veldig konkret når det gjelder dette, har man hatt veldig ordrike strategier. Det er riktig, som det sies av Vallersnes, at det har vært evalueringer der man har kommet fram til at ikke alt man har gjort, har vært en kjempesuksess. Det betyr ikke at det ikke har vært gjort mye bra arbeid av tidligere regjeringer av ymse slag, også av den foregående regjeringen, men vi kan gjøre mer på dette området. Vi må bare være mye mer konkrete når det gjelder hva vi skal gjøre, i vår dialog med land i den tredje verden, i vårt arbeid i FN og i Verdensbanken, hvor de store rammene blir satt. Til slutt må jeg også si(presidenten klubber) at vi heller ikke skal glemme ... (presidenten klubber)