På bakgrunn av den enstemmige komiteinnstillingen hadde jeg egentlig ikke tenkt å be om ordet, men dette fikk jo til dels et noe videre innhold enn vi visste på forhånd. Jeg tenker da på det interessante i at utenriksministeren benyttet anledningen til, så vidt jeg skjønte ham, å «kvittere ut» en forespørsel fra Stortinget om Regjeringens arbeid med nedrustning og ikke-spredning. Det var for så vidt en del interessante synspunkter han kom med i den sammenheng som viser hvor komplisert det er, ikke minst i grenseoppgangen mellom sivile og militære bruksområder av kjerneteknologi, men også på spredningssiden. Det er jo ikke bare snakk om hvilke stater som har dette, men andre nettverk, helt andre grupperinger, og de nye farene som kommer i kjølvannet av det. Men likevel: Jeg stusser litt hvis det er slik at utenriksministeren med dette mente å kvittere ut en forespørsel fra Stortinget. I vedtak nr. 73, av 30. november 2004 – for vel to år siden – lød det slik: «Stortinget ber Regjeringen om å fremme en sak for Stortinget med en helhetlig gjennomgang av på hvilken måte og på hvilke arenaer Norge best kan bidra i arbeidet med nedrustning og ikke-spredning.» I et brev et år senere, den 29. august i fjor, fra Utenriksdepartementet heter det følgende: «Det er igangsatt arbeid med en helhetlig redegjørelse om norsk engasjement og satsningsområder innenfor nedrustning og ikke-spredning. Regjeringen vil komme tilbake til Stortinget med en sak om dette.» Derfor stusser jeg noe hvis det er slik å forstå at dette var ment som en utkvittering av denne forespørselen. Jeg synes det blir en litt forenklet variant av relasjonen mellom storting og regjering.