Jeg må si at det som forbauset meg med regjeringserklæringen, var ikke alt som stod der, men den totale mangelen på perspektiv på de utfordringene som alle andre land i Europa slåss med hver eneste dag, nemlig hvordan europeiske land, velferdsland som vårt eget, skal klare seg i den internasjonale konkurransen i årene fremover. Det er ord som nesten ikke nevnes. Det er strategier som på en måte har forsvunnet ut av denne regjeringens politikk. Og hvis vi da begynner å stille spørsmål ved en del av elementene i strategiene, må jeg få lov til å spørre statsministeren: Er det slik at det å fjerne obligatorisk annet fremmedspråk i norsk skole, det å fjerne krav om studiekompetanse til høyere utdanning, det å flytte fokus i næringspolitikken fra nyskaping til statlig støtte og det å øke skatte- og avgiftsnivået er ledd i en strategi som kommer til å bidra til at Norge blir smartere, mer konkurransedyktig og bevarer og videreutvikler velferden? Det er iallfall en helt annen kurs enn det alle andre europeiske sosialdemokratisk styrte land har lagt seg på de siste årene.