Vi har lagt bak oss et år som har vært noe av det beste, kanskje det beste norsk næringsliv noen gang har hatt. Vi har rekordstore overskudd, vi har fantastiske resultater for nasjonen Norge, og det er jo slik at det å ha lønnsomme bedrifter er en forutsetning for å kunne få et stort og viktig fellesskap. Vi må skape for å dele, som statsministeren så ofte sa en gang i tiden. Det at vi nå har et næringsliv i Norge som er så moderne, som fanger mulighetene i den globale økonomien, er framfor alt et resultat av at næringslivet har kunnet omstille seg de siste årene. Det vet statsministeren mye om, som tidligere næringsminister, og også undertegnede, at de forutsetninger som lå til grunn for omstillinger, det at norske bedrifter investerte mye mer ute enn utlendinger investerte i Norge, det at man investerte like mye ute som man investerte i Norge, var en forutsetning. Dessverre er det slik at av og til går arbeidsplasser tapt i en sånn omstilling, men det er nødvendig for å styrke framtidsrettede arbeidsplasser i Norge. Så tar hans statssekretær, på Statsministerens kontor, og hans næringsminister i ulike intervjuer i julen til orde for at nå skal bedrifter ilegges en bot, en millionbot. Hans statssekretær viser til Tyskland, hvor det er 1 million i bot for hver arbeidsplass som måtte forsvinne. Det er synd at arbeidsplasser forsvinner, men det er nødvendig for å få et framtidsrettet, moderne næringsliv. Det er så å si skatt på omstilling de tar til orde for. Jeg er ganske sikker på at hadde det vært politikken da statsministeren i sin tid var næringsminister, og da undertegnede var det, gjennom skiftende regjeringer, så hadde vi i dag ikke hatt det globalt konkurransedyktige og lønnsomme næringslivet som vi har i Norge i dag. Betyr det at statsministeren her i Stortinget i dag kan varsle at det kommer til å bli politikk fra denne regjeringen å skattlegge den type nødvendige omstillinger, disse millionbøtene som her varsles?