Jeg vil takke for en grundig og god utenrikspolitisk redegjørelse – i lys av de dagsaktuelle og dramatiske hendelsene etter trykkingen av Muhammed-tegningene. Naturlig nok har dette også preget noe av debatten i dag, men fra Kristelig Folkepartis side vil vi si at det var klokt av utenriksministeren i sin redegjørelse også å sette søkelyset på andre viktige utenrikspolitiske saker. Det er viktig å fokusere bredt, selv om det i øyeblikket koker noe ekstra på enkelte områder. Jeg vil derfor bruke tiden til å kommentere og komme med noen synspunkt på det som to regjeringer har definert som Norges viktigste strategiske satsingsområde i årene som kommer, nemlig nordområdene. Samarbeidsregjeringens gode melding om nordområdene – noe også utenriksministeren understreket i sitt foredrag – danner nå grunnlag for flertallsregjeringens offensive nordområdepolitikk. Det er all grunn til å gi ros til utenriksministeren for offensiv tilnærming til utfordringene i nordområdene – noe også Lilletun påpekte fra Kristelig Folkepartis side – og jeg kan love at Kristelig Folkeparti vil være en aktiv bidragsyter til utformingen av en bærekraftig og helhetlig nordområdepolitikk. Man kan stille spørsmålet om man har skapt så høye forventninger at det er en viss fare for at buen kan briste. Det er skapt enorme forventninger i Nord-Norge, samtidig som vi vet at det i Regjeringen er svært ulike syn på tempoet i f.eks. olje- og gassvirksomheten i Barentshavet. Uttalelser fra ulike statsråder spriker betydelig, og lekkasjen har bidratt til ytterligere debatt. Vi husker alle fra norgeshistorien slaget ved Svolder, da Einar Tambarskjelves bue ble rammet av en fiendtlig pil og Olav Tryggvason stilte følgende spørsmål: Hva brast så høyt der? Einar Tambarskjelve svarte: Norge av di hand, konge. Nå tror ikke jeg at Nord-Norge vil forsvinne ut av utenriksminister Gahr Støres hånd, men det er mange fallgruver og mange muligheter for buebrist i nordområdesatsingen. Det gjelder i aller høyeste grad å fokusere på en helhetlig tilnærming og erkjenne at alt henger sammen med alt. Jeg synes at det brede mandatet som Ekspertutvalget for nordområdene fikk, viser noe av kompleksiteten. Det er snakk om fisk, petroleum, helse, reiseliv, havrett, kultur, samfunn, utdannelse og urfolk – og jeg vil tilføye landbruk og Forsvarets tilstedeværelse i Nord-Norge. Skal vi lykkes med å få til den forventede utviklingen i nordområdene, må vi ha dette brede perspektivet på politikkutviklingen. Vi må søke nærkontakt med de politiske miljøer i nord, som har store forventninger, med næringslivet og, kanskje viktigst, pleie vårt forhold til våre gode naboer i nord, til EU og til USA. Kort om Forsvarets tilstedeværelse i Nord-Norge: Utenriksministeren er offensiv og sier at vi skal øke tilstedeværelsen. Det samme har forsvarsministeren vært. Men forsvarssjefen mangler penger, ca. 4 milliarder kr pr. år – det har han varslet ved flere anledninger. Han peker på to muligheter: enten mer penger eller omstrukturering. Da vil det også bli kraftig omstrukturering i nord. Vi ser allerede signalet, at utstyr og personell flyttes fra nord til sør. Jeg vil utfordre utenriksministeren på akkurat det, selv om han ikke er forsvarsminister: Skal det flyttes ressurser, eller skal det mer penger inn for at Forsvaret fortsatt skal ha den stillingen som de har i nord? Det er uhyre viktig å ha et nært og godt samarbeid med næringslivet. NHO har deltatt svært så aktivt og påpekt en tredeling av de utfordringer vi står overfor – de har kalt det for en ressursstrategi, en kunnskaps- og innovasjonsstrategi og en nabostrategi. Fra Kristelig Folkepartis side ser vi at dette kan være en fornuftig inndeling for å ha orden på debatten framover. Til slutt vil jeg bare si at Kristelig Folkeparti vil være en pådriver og en aktiv medspiller i utviklingen av nordområdene.