Jeg har først lyst til å si litt om dette med helseforsikringer. Det er underlig at det skulle være signaler Regjeringen sender ut om å begrense omfanget av bruken av kommersielle private aktører, som fører til en slik økning i helseforsikringer. Jeg synes det er ganske underlig å komme med slike påstander. Jeg tror det forteller mer om hvor mye det betyr for oss mennesker å være friske, og hvordan mennesker på mange forskjellige måter prøver å sikre seg mot sykdom. Det tror jeg er årsaken til økningen i helseforsikringer, og ikke det at Regjeringen sender ut noen signaler. Interpellanten Inge Lønning peker i sitt innlegg på mulig negative konsekvenser i forhold til ventetider m.m. når Regjeringen ønsker å begrense private kommersielle aktører i spesialisthelsetjenesten. Jeg synes ikke det har kommet fram i innleggene her at ventetidene øker. På ett område som ikke har vært nevnt, øker ventetiden noe – og det gjelder innenfor psykiatrien, innenfor psykisk helsevern. Den økningen skyldes nok først og fremst at antall henvisninger øker. Regjeringserklæringen setter et klart skille mellom private kommersielle og private ideelle sykehus og helseinstitusjoner. Private ideelle skal sikres gode og stabile rammevilkår, mens avtaler med private kommersielle sykehus og helseinstitusjoner skal begrenses. Men betyr dette at aktiviteten settes ned, at færre pasienter behandles? Det virker jo slik. Det er ingen som har vist så langt i interpellasjonsdebatten at det blir behandlet færre pasienter i dag på grunn av dette. Flertallet på Stortinget, altså regjeringspartiene, har fått vedtatt et budsjett for spesialisthelsetjenesten, som viderefører den veksten som skjedde i 2005. I motsetning til Høyres og Kristelig Folkepartis forslag økte vi budsjettet med om lag en halv milliard kroner. I tillegg har vi i revidert nasjonalbudsjett foreslått 100 mill. kr ekstra, altså 60 mill. kr til Helse Vest og 40 mill. kr til Helse Midt-Norge. Med Høyres opplegg ville en måtte redusere behandlingskapasiteten, og ventetiden ville sannsynligvis blitt lengre om den tidligere regjeringens budsjettforslag hadde gått gjennom i Stortinget. Jeg skal gi et eksempel på hvordan offentlige helsemidler ikke bør brukes, og jeg siterer fra Bergens Tidende: «Siden søvnklinikken, eller snorkeklinikken som den populært kalles, ble opprettet ved Voss sjukehus» – altså det private og det offentlige – «har tusenvis av pasienter fra hele landet fått behandling der. De fire siste årene har klinikken foretatt omkring 3000 snorkeoperasjoner og søvnutredninger årlig.»«Snorking har vist seg å være god butikk. Inntil 2003 var en enkel snorkeoperasjon priset til 20.500 kroner. Av dette gikk 6000 kroner til Eurosleep» – som da er selskapet. «Etter 2003 er prisen» – fra det offentlige – «satt ned til 6000 kroner.» I 2003 var overskuddet 11,5 mill. kr. Eieren, Magne Tvinnereim tok ut et skattefritt utbytte den gangen på 7 mill. kr. Etter at prisen ble satt ned, tok han ut et skattefritt utbytte på 3,16 mill. kr. Jeg mener at det hadde vært uansvarlig av Regjeringen ikke å gi noen signaler om at denne type helsetjenester ønsker vi å organisere på en annen måte enn at private kommersielle skal melke helsebudsjettet for store summer. Jeg håper jo at de andre som reiser spørsmål omkring dette, også er enig i at dette ikke er en måte å bruke offentlige helsekroner på. Vi skal kunne bruke private aktører der det kniper på det offentlige, men først og fremst skal en bruke og utnytte den kapasiteten og de effektiviseringsmulighetene som ligger innenfor det offentlige helsesystem.