Aller først en liten kommentar til debattens forløp når det gjelder pneumokokkvaksinen og ekstrabevilgningen. Jeg nevnte i sted at man lærer fort nye roller, men jeg ble aller mest imponert av SVs talsperson, for der har læringskurven virkelig vært bratt, når hovedinnfallsvinkelen fra SVs side er blitt bekymring på vegne av skattebetalerne. Da må jeg si at det å plassere partilederen i Finansdepartementet har medført en ganske betydelig læringsutvikling. Til statsrådens siste innlegg: Jeg lyttet med stor interesse til hennes evaluering av tilstanden i helseforetakene og tror nok at den var nokså presis så langt jeg har klart å følge med i situasjonen. Men det kunne vært interessant å utfordre statsråden til kanskje å gå ett skritt lenger, for det er jo mye som tyder på at når vi sleper med oss så store kostnadsproblemer i deler av helseforetakene, så henger det sammen med at man har et system og en struktur som gjør at administrasjonskostnadene er urimelig høye sammenlignet med det som går til primærformålet, nemlig pasientbehandling. Det har vært antydet i en rapport at det bare for Helse Sørs vedkommende kunne tenkes å være et innsparingspotensial på dette området i størrelsesorden 150–250 mill. kr. Og hvis man reiser et annet problem, er det sannsynligvis et enda større innsparingspotensial. Derfor vil jeg gjerne utfordre statsråden på det. Hennes forgjenger gjorde et forsøk på å få gjort noe med den nokså meningsløse grensedelingen som går tvers gjennom Oslo by, mellom Helse Sør og Helse Øst, og som gjør at man har en fordobling av mange tilbud på to høyspesialiserte hospital som ligger et par kilometer i luftlinje fra hverandre. Har statsråden skrinlagt det og falt til ro med at vi har en inndeling og et system som er hensiktsmessig, eller vil hun gå seriøst inn og undersøke om det ikke her i virkeligheten ligger en mulighet for svære ressursbesparelser til fordel for brukerne av helsetjenesten?