Kristelig Folkeparti har i vinter tatt initiativ til ny eldreplan. Det har vi fått god respons på, og det er positivt med den dialogen vi har med Regjeringen og de andre partiene på området. Det er viktig at det tas et felles løft for eldreomsorgen her i landet, slik at vi får en eldreomsorg som ivaretar den enkeltes behov for pleie og omsorg. Eldreomsorgen skal fylles med mer innhold, gjennom bl.a. å øke kvaliteten og kompetansen. Alle mennesker skal få dekket sine grunnleggende behov. Å ivareta tannhelsen er en viktig del av den helhetlige omsorgen. En god tannhelse er en viktig forutsetning for å kunne opprettholde en tilfredsstillende livskvalitet. Forskrift om kvalitet i pleie- og omsorgstjenesten skal sikre at alle som mottar pleie- og omsorgstjenester, får ivaretatt sine grunnleggende behov. Blant disse inngår nødvendig tannbehandling og ivaretatt munnhygiene. Eldre menneskers tannhelse har de siste årene blitt bedre. Blant hjemmeboende, friske eldre er ikke tannhelse et stort problem. Når imidlertid alderdomsprosessen og sykdom for alvor setter inn, synes eldre mennesker med egne tenner å være en risikogruppe for dårlig tannhelse. Blant hjemmeboende eldre hadde ifølge NOU 2005:11 10 pst. smerter i og plager med tennene, og en tredjedel hadde problemer med spising. Blant eldre i institusjon eller med hjemmesykepleie var det 15 pst. som hadde plager og smerter, og 30 pst. som hadde problemer med spising. Det er særlig blant eldre mennesker med funksjonstap at tannhelsen raskt blir dårligere når funksjonstapet gjør seg gjeldende. Det kan lett oppstå en ond sirkel dersom tennene ikke tas vare på. Manglende tannstell fordi den eldre ikke klarer dette selv og ikke mottar hjelp til å ivareta tennene, kan føre til ødelagte tenner og betent tannkjøtt, med påfølgende smerter, plager og spiseproblemer. Det vil gjøre at de spiser mindre, eller at de spiser mer ensidig kost, noe som igjen påvirker hele helsetilstanden, inkludert tannhelsen. Medisinbruk kan også være skadelig for eldres tenner. Kombinasjonen av medisiner, stillesitting og lavt væskeinntak gjør at de eldre blir tørre i munnen. Munntørrhet er skadelig for tennene fordi det gir risiko for infeksjoner og problemer med spising og svelging. Det gjør at disse har et særlig behov for å ivareta tennene. Som nevnt henger ernæring og tannhelse sammen. Et godt og variert kosthold kan forebygge utvikling av sykdom. Det har også innvirkning på tannhelsen. Økt bruk av vann og mer næringsrik og appetittvekkende mat er viktig i det forebyggende arbeidet. Tannhelse er lite vektlagt i eldreomsorgen når man skal vurdere kvaliteten på den pleien og omsorgen eldre får. I mange institusjoner ivaretas tann- og munnhelsen til eldre godt, men det er store variasjoner mellom institusjoner og mellom fylker. De store variasjonene henger sannsynligvis sammen med kompetansen hos pleiepersonell og bemanningssituasjonen på sykehjem og i hjemmesykepleien. Til nå har vederlagsfrie tannhelsetjenester for eldre vært knyttet til opphold i institusjon eller til det å være mottaker av hjemmesykepleie, ifølge lov om tannhelsetjenesten. I og med at pleie av syke og eldre i stor grad skjer i hjemmet, er det i dag færre som har rett til offentlig finansierte tannhelsetjenester enn da lov om tannhelsetjenesten ble vedtatt. Sett ut fra grad av funksjonstap og dermed økt risiko for tannhelseproblemer dekkes ikke tannbehandling for hjemmeboende eldre som pleies av sine pårørende. Dersom tilbud om subsidiert tannhelsebehandling knyttes til grad av funksjonstap, vil denne skjevheten kunne rettes opp. Det er et mål for Kristelig Folkeparti at offentlig finansiering av tannhelsetjenester skal rettes mot grupper med særlige behov. Slik dagens ordning fungerer, er det ikke nødvendigvis de som trenger det mest, som fanges opp. Det kan være vanskelig å definere hva som er hjemmesykepleie, og hvorvidt man mottar hjemmesykepleie, henger ikke nødvendigvis sammen med funksjonsnivå. Man bør ikke og skal ikke straffes med dårligere tannhelsetilbud fordi om man pleies av pårørende eller av sine egne. Det kan innebære utfordringer å definere funksjonstap. Det kan knyttes opp til evnen til å dekke ulike daglige behov, eller til egenomsorgsfunksjoner, som personlig hygiene, påkledning, mobilitet osv., den såkalte ADL-skalaen. Det kan også knyttes opp til evnen til å utføre diverse husholdningsoppgaver, som å ta telefonen, betale regninger, handle og lage mat. Det kan videre knyttes opp til demens, som hukommelse, orienteringsevne og vurderingsevne. Disse ulike parametrene påvirker evnen til faktisk å klare å pusse tennene selv, muligheten til å kontakte tannlege når det er behov for det, eller til å huske å pusse tennene, eller evnen til å vurdere om det er behov for å gjøre noe med tennene. Det er viktig å oppfatte når funksjonstapet trer frem, slik at den eldre selv, pårørende og pleiepersonell i samarbeid med den eldres tannlege og fastlege kan iverksette tiltak for å forebygge tannskader. I NOU 2005:11 tas det til orde for at fastlegen ut fra vurdering av funksjonstap skal gis rett til å henvise til offentlig finansierte tannhelsetjenester. Dette er en ordning som høres funksjonell ut, slik jeg ser det. For å opprettholde god tannhelse hos pleietrengende eldre må det sikres et godt samarbeid mellom kommunehelsetjenesten og tannhelsetjenesten. Tannhelsetjenesten – og særlig tannpleierne – sitter inne med omfattende kunnskap om hvordan man best kan ivareta tennene til eldre og pleietrengende slik at tannskader kan forebygges. En god tannhelse er en viktig forutsetning for å kunne holde oppe en tilfredsstillende livskvalitet. Gjennom daglig tannstell kan en sørge for at ikke tannplager utvikler seg på en måte som gjør det vanskelig å ta til seg føde, eller fører til sykdommer og andre helseplager. Det må satses på utstrakt kursing av pleiepersonell og på individuell informasjon, slik at det kan bli enklere for pleiepersonell å gi den enkelte det tannstellet som vedkommende trenger. Kommunehelsetjenesten er ansvarlig for det daglige stellet av pleietrengende, også innen tannhelse. Gjennom et samarbeid kan kompetansen og kvaliteten øke. Tannhelsetjenesten i fylket har på sin side ansvaret for å ha tilsyn med tannhelsen til denne gruppen og for å gi nødvendig tannbehandling. En forutsetning for at tannhelsetjenesten skal kunne ivareta sitt ansvar på området, er at det sikres god kapasitet og tilgang til tannleger i hele landet. Det er viktig for Kristelig Folkeparti å gi et likeverdig tjenestetilbud uavhengig av hvor man bor i landet. Rekrutterings- og stabilitetsproblemer skaper problemer for tannhelsetjenesten og er et hinder for at målsettingen blir nådd. Det vil være en forutsetning å ha god geografisk tannlegedekning for å kunne styrke tannbehandlingstilbudet til pleietrengende eldre. Dette er en viktig sak, som bør prioriteres når Regjeringen skal følge opp NOU 2005:11 om det offentliges engasjement på tannhelsefeltet. Utviklingen i framtiden vil være at flere mottar hjemmesykepleie, og terskelen for å få institusjonsplass vil bli høyere. De eldre vil være eldre og svakere før de kommer på institusjon. Likevel: Det er gledelig at mye tyder på at flere i framtiden vil ha egne tenner i behold. Men samtidig vet vi at disse dermed vil ha et spesielt stort behov for å ivareta tann- og munnhelse. Dette viser at tannhelse blant pleietrengende eldre vil bli stadig viktigere i framtiden. Det er derfor jeg håper at statsråden allerede i den bebudede omsorgsmeldingen vil følge dette opp, og at hun også vil ta initiativ til å oppgradere tannhelsetilbudet for pleietrengende eldre.