Også i revidert nasjonalbudsjett viser Regjeringen at den har ambisjoner om å være et foregangsland når det gjelder miljøpolitikk. Vi ser av årets reviderte budsjett at vi bl.a. skal få avgiftsfritak for hydrogenbiler, vi skal ikke ha avgift på drivstoff hvor bioetanol utgjør en hovedbestanddel, vi tar sikte på å innføre avgift på NOx-utslipp, store beløp – 60 mill. kr – til CO2-rensing, og vi ønsker å øke bevilgningen til planlegging av nye jernbaneprosjekter. Videre vil det bli brukt 8 mill. kr til å opprettholde framdrift av arbeidet med å bekjempe lakseparasitten Gyrodactylus salaris. Det vil bli økte bevilgninger til rovviltnemndene, økte bevilgninger til innkjøp av forsvarseiendommer til offentlig formål og økte bevilgninger for å utbedre stormskadde laksetrapper og gyrosperrer. Men for en som bruker en stor del av tiden mellom stortingssesjonene på vidda, med stang på skulderen, er det to ting som gleder spesielt. Det ene er at Norge som det eneste land i Europa, har inntakte høyfjellsøkosystemer med bestander av villrein. Det innebærer selvfølgelig et særskilt norsk ansvar for villrein at det nå blir opprettet to sentre for villrein. Som ivrig sportsfisker varmer det ekstra godt at vi har fått rettet opp det kuttet som den forrige regjeringen hadde lagt inn i forbindelse med bevilgning til kalking. Vi vet jo at hvis slik kalking stopper opp og ikke blir gjort kontinuerlig, er veldig mye av de investeringene som er gjort over mange år, bortkastet. Et slikt kutt ville ha hatt dramatisk negativ effekt på kalkingsvirksomheten, og i realiteten ville det ha medført fiskedød i form av avslutning av allerede pågående prosjekter. Kuttet ville ramme hardest de mindre lokale prosjektene i innlandsvassdragene. I tillegg var kuttforslaget så omfattende at også noen av de større nasjonale laksevassdragene faktisk stod i faresonen. For eksempel ville laksebestanden i Kvina gått dukken, noe som Fylkesmannen i Vest-Agder beskrev slik: Stans i kalkingen vil imidlertid være svært uheldig for laksen og det øvrige biologiske mangfoldet som nå er etablert. Vi forventer at laksestammen vil dø ut. Dagens kalkingsvirksomhet er basert på en solid handlingsplan utarbeidet av Direktoratet for naturforvaltning. Det finnes lite annen virksomhet i norsk natur som er bedre dokumentert enn kalkingsvirksomheten, og de positive effektene er uomtvistelige – et tiltak som også er dokumentert samfunnsøkonomisk lønnsomt.