Fornyings- og administrasjonsdepartementet ønsker å endre det offisielle navnet på Troms fra å være kun norskspråklig til å bli tospråklig: Troms på norsk og Romsa på samisk. Dette har vært behandlet i komiteen, og det har vært høring. I høringen har fylkeskommunen sluttet seg til denne endringen. Som det står i innstillingen, har også kommunene som har vært høringsinstans, sluttet seg til. Det som ikke står i innstillingen, er at kun to kommuner har funnet det verdifullt å svare på høringen. Komiteens flertall ønsker tospråklig navn på Troms fylke – norsk og samisk. Det registrerer jeg at man gjør uten å gå inn i realitetene i saken, uten å vurdere på et faktisk grunnlag om dette er berettiget. Fremskrittspartiet har i sakens anledning pekt på en rekke faktiske forhold som tvert om burde gjøre det åpenbart at samisk navn på Troms ikke er naturlig. Den eneste kommunen i Troms som i dag har samisk offisielt navn, er Kåfjord. Med sine 2 288 innbyggere utgjør den 1,5 pst. av befolkningen i Troms. I tillegg vet vi ifølge Grunnskolens informasjonssystem at kun 53 skoleelever i hele Troms benytter samisk som språkopplæringsmål, og det utgjør kun 0,25 pst. av elevene i fylket. For Finnmarks del, som man sammenlikner med her, er prosentandelen 8,31. Troms er omtrent på landsgjennomsnittet når det gjelder antall samiskspråklige elever. I tillegg vet vi at kun 2 538 av de vel 12 500 personer som står oppført i samemanntallet, bor i Troms, og det er en liten prosent. Det virker da som om mye av motivasjonen for å bli oppført i samemanntallet er de særrettighetene, de særordningene, som Stortinget dessverre har innført for den samiske befolkningen. Så vet vi også at de aller fleste samene faktisk ikke kan lese og skrive samisk. Det er et faktum. Men på tross av det og på tross av disse faktiske forholdene som komiteen ikke er interessert i å se nærmere på, vil man benytte samisk navn på Troms. ILO-konvensjon nr. 169, som mye brukes som begrunnelse for denne navneendringen, er ratifisert av kun 17 land, de fleste fra Mellom- og Sør-Amerika. Definisjonen av urbefolkning blir brukt som argument for å innføre disse endringene, men jeg har tidligere i dag stilt spørsmål ved definisjonen av samer som urbefolkning. Det finnes faktisk mye god forskning både fra Norge og Sverige som tyder på at samene overhodet ikke var det første folket som bosatte seg på Nordkalotten. Og da blir det veldig merkelig at man skal bruke det som argument og som grunnlag for å innføre disse særordningene for etniske samer. Vi har også signalisert at vi derfor snarest mulig bør trekke oss fra denne ILO-konvensjonen. Jeg registrerer – for jeg er fra Troms i tillegg til å være ordfører i denne saken – at jo lenger unna Troms fylke man kommer, jo større er forståelsen for at man skal bruke et samisk navn på Troms. Jeg frykter at man ved å gjøre dette kun er med på å fremmedgjøre den store majoriteten av folk i Troms, og jeg tror overhodet ikke at dette vil tjene saken. Det vil tvert om være grunnlag for – frykter vi – at man i ettertid vil komme med ytterligere krav om særbehandling, som også får konsekvenser for Troms. Fremskrittspartiet ønsker ikke dette vedtatt.