Ja, president, med de ordene kunne statsråden vært fristet til ikke å si noe mer, for dette har vært en utrolig konstruktiv debatt. Som interpellanten sa, er det sjelden det er deltakelse fra så mange komiteer, og det viser vel også at det har vært et behov for å belyse disse problemstillingene. Jeg har helt avslutningsvis lyst til å vise til at mange, bl.a. Aspaker, har vært inne på hvordan man faktisk klarer å gjennomføre det som ligger av rettigheter i lovverket vårt. Vi har en straffegjennomføringslov § 3 som sier at barns rett til samvær med sine foreldre skal særlig vektlegges under gjennomføringen av reaksjonen. Regjeringen erkjenner at dette ikke har blitt vektlagt i særlig grad fram til i dag, at både politi og fengsel må ta § 3 på alvor, og at vi er nødt til å forbedre og tilrettelegge for mer jevnlig besøk av barn. Jeg har lyst til å hilse Stortinget med en hilsen fra justisministeren. Justisdepartementet er meget oppmerksom på og klar over det, og det er iverksatt arbeid i forhold til det. Kriminalomsorgen vil etter hvert komme med ulike typer tiltak for at det skal bli mer trykk fra både politi og fengsel på dette feltet. Jeg vil si til representanten Trine Skei Grande at ja, det har vært noen debatter i Stortinget på dette feltet, og jeg har lyst til å takke for det engasjementet som Venstre har hatt på feltet. Men i det offentlige rom har det vært altfor lite fokusering på disse barna og på de som sitter igjen med foreldreansvaret. Det har vært et tabubelagt område som vi ikke har hatt nok offentlig oppmerksomhet på. Derfor er det viktig at Stortinget tar seg tid til den typen debatter. Det tror jeg i seg selv er viktig for å få mer oppmerksomhet i det offentlige rom i fortsettelsen. Så hadde representanten May Hansen tre utfordringer til meg. Jeg følte at jeg svarte på dem i innlegget mitt til representanten Syversen, men jeg kan love at vi går igjennom alle de problemstillingene og gjør vårt ytterste, og at hele kollegiet i Regjeringen er opptatt av at vi skal gjøre noe for disse barna.