Jeg vil gjerne få lov til å knytte noen kommentarer til noen av de forslagene som Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre har på kulturområdet. Nå er det jo slik at Regjeringen har hatt veldig mange penger å rutte med på kultur, og sånn sett skulle man kanskje ha regnet med at det skulle vært ordnet opp i det meste. Og svært mye er det kommet prisverdige og gode påplussinger på, men det er noen huller også i denne sammenheng. For det første har vi merket oss at det området som kalles for ABM, altså arkiv, bibliotek og museum, ikke har fått særlig store påplussinger i forhold til de forventninger – og jeg vil si berettigede forventninger – dette feltet har. Siden behandlingen av ABM-meldingen for ca. fem år siden har det vært store forventninger, og det har vært tøft å leve opp til. Jeg merker meg at man ikke har greid å føre det videre, til tross for at de partiene som nå regjerer, også er forpliktet på dette feltet. Det andre området gjelder en liten sak i og for seg: Norsk Amatørteaterråd. Det har vært mye fokus på denne organisasjonen, for at den skulle legge om sine tildelingskriterier internt. Det har vi alle signalisert at de burde gjøre, og at de skulle belønnes for det. Nå har de gjort jobben, og de fikk ingen belønning. Det bør vi også komme tilbake til. Men det viktigste som jeg vil peke på, er et forslag som vi har om å opprette en post som dreier seg om kompetansebygging innenfor folkekulturområdet. Det omfatter i første omgang husflid, folkemusikk, folkedans. Dette er det eneste felt – iallfall når det gjelder husflid og håndverk og de små håndverksfagene – der kompetansen bæres gjennom tradisjon. Den bæres fra utøver til utøver. Vi har ikke lenger husflidsskolene, vi har ikke lenger noen formell kompetanse på disse områdene. Og det vi har sett, er at voksenopplæringsmidlene år for år er blitt kuttet ned. Mange hadde nok kanskje håpet at det med de nye regjeringspartiene skulle bli en solid påplussing på voksenopplæringsmidler. Det ble det ikke. I det stykket er vi altså akkurat like gode, eller akkurat like dårlige, alle mann. Det er en ganske alvorlig situasjon, som vi bør få gjort noe med. Og jeg mener at man alvorlig bør overveie å se på hele ordningen, løfte de tingene som er kulturrelatert, over i Kulturdepartementets sfære, og kanskje også spisse dem som da blir liggende tilbake innenfor undervisning. Dette er det selvfølgelig Regjeringens privilegium å bestemme, men jeg tror det er viktig å se på det, fordi de tingene som er kulturrelatert, selvfølgelig taper i enhver diskusjon der det er de kompetanserettede – altså undervisningsmessige – hensyn som råder.