Mennesket har et grunnleggende ansvar for å forvalte skaperverket. Det gjelder naturressurser, økonomiske og menneskelige ressurser. Naturen gir oss store muligheter, men naturen gir oss også et stort ansvar. Vi er forpliktet til å verne livsgrunnlaget vårt på en slik måte at vi overleverer kloden til våre etterkommere i minst like god stand som da vi fikk ansvar for den. Dette er prinsipper som jeg legger til grunn for mitt politiske arbeid. Flotte ord – ja, kanskje – men de får først relevans når jeg og vi handler i konkrete saker. Vi må alle ta miljøhensyn i det daglige. Vi produserer stadig mer avfall. Bare det siste tiåret har den årlige avfallsmengden økt med 18 pst. Hver av oss produserer nesten to tonn avfall i året. Det er enorme mengder. I vår rike del av verden forbruker vi av felles globale ressurser i et tempo som vi ikke kan fortsette med. Vi overutnytter ressurser som ofte ikke kan fornyes eller erstattes. Mangel på ferskvann, produktive landarealer og tap av genetisk mangfold er konsekvenser av vår overutnytting. Drivhuseffekt, klimaendringer, forurensning fra utslipp av kjemikalier og forurensning av vann og jord viser at vår aktivitet forringer naturkvaliteter som våre etterkommere trenger for å dekke sine behov. De globale miljøproblemene kan virke overveldende, og de er det. Men vi kan starte med å ta små steg hver og en av oss. Ingen av oss kan gjøre alt, men vi kan alle gjøre noe. Vi kan begynne med å sortere avfallet, noe jeg håper alle gjør. Vi kan bruke mindre kjemikalier når vi vasker tøyet vårt. Og vi kan også kjøpe færre ting. Det er bra med gjenbruk, det skal vi fortsette med. Men som Fretex selv sier: De er blitt vår kollektive samvittighet. De får inn 11 000 tonn klær hvert år. De har ikke mulighet til å dra nytte av alt dette. Vi vet at livskvalitet ikke vokser med den materielle evnen. I Norge er vi rike på ting, men kanskje er vi blitt fattige på tid. For mange gir det en følelse av meningsløshet. Styrelederen i «Worldwatch Institute», Øystein Dahle, sier det slik: «Det går opp for oss nå at vi ikke er cowboyer som kan si ja takk til alt fordi materielle ressurser er uten grenser. Sannheten er at det tynne laget av jordsmonn og luft som vi lever i, er å regne som like tykt som lakken på en globus». Ja, vi er cowboyer som kanskje må roe ned tempoet og endre våre holdninger. Jeg vet at statsråden er opptatt av dette, og derfor utfordrer jeg henne til å bidra med konkrete tiltak for å starte en holdningsendring blant oss nordmenn. Dessverre viser all statistikk at det er vanskelig å bryte sammenhengen mellom veksten i BNP og forbruksveksten og påfølgende vekst i avfallsproduksjon. Vi trenger derfor økt fokus på avfallsproduksjon og på å forhindre at avfall oppstår. Vi må sikre at ressursene i avfallet blir utnyttet, og at avfall som ikke blir utnyttet, blir behandlet på en måte som er miljømessig forsvarlig. Hvor store miljøproblemer avfall fører med seg, avhenger bl.a. av hvor mye avfall som oppstårsammensetningen av avfallethvor mye avfall som håndteres ulovlighvor mye avfall som går til sluttbehandlingstandarden på de anleggene som behandler avfallet Jeg tror noe av det viktigste vi kan gjøre, er å redusere mengden avfall. Det kan vi best gjøre ved å forbruke mindre. Men så må vi også bruke mer om igjen og satse på gjenvinning. Ved materialgjenvinning kan materialer brukes som råstoff i ny produksjon, samtidig som energiforbruket ofte reduseres i forhold til produksjon av nytt råstoff. Andelen materialgjenvunnet avfall fra husholdningene har økt fantastisk i perioden 1992–2004, med hele 40 pst. Dette er flott. Vi ser altså at gode returordninger i kommuner og i næringslivet bidrar til at en stor andel av emballasjen gjenvinnes. Når ordningene er på plass, er det viktig å informere folk om hva som skal sorteres, og hvor det skal sorteres, slik at det blir mest mulig effektivt. Både, stat, kommune, næringsliv og miljøvernorganisasjoner må fortsette å informere om innsamling og gjenvinning av avfall. Vi vet at informasjonsvirksomhet fungerer. Avfallsselskapet FjellVAR er blitt kåret til landets mest effektive avfallsselskap. Og hva er resepten? Jo, resepten er tett og hyppig kontakt med innbyggerne og stadig å informere om hvordan avfallet skal og bør sorteres. Deponering av avfall bidrar til de største miljøproblemene, fordi det fører til utslipp av klimagassen metan. EUs deponidirektiv krever at innen 2009 skal alt biologisk nedbrytbart avfall være redusert med 50 pst. i forhold til nivået i 1995. Tall fra Bellona viser at det går mye mer avfall til deponi i Norge enn i Sverige og Danmark. Jeg mener at deponering av avfall er å skyve problemene våre over til neste generasjon, fordi utslippene vil fortsette i lang tid framover. Jeg ber derfor statsråden vurdere å innføre deponiforbudet tidligere, kanskje allerede fra 1. januar 2008. Det vil gi mindre avfall til deponi raskere. Det er umulig å gjenvinne eller sortere seg ut av hele avfallsproblematikken. Økt forbruk trenger ikke automatisk føre til økte avfallsproblemer, om vi sikrer et miljøvennlig og velfungerende industrielt kretsløp for reststoffer som råvarer eller brensel. Norsk Industri mener at potensialet for energiutnyttelse fra avfall er ca. 4 TWh i Norge. SFT er enig i disse utregningene. Energiutnyttelse må derfor være en viktig og nødvendig del av vår avfallspolitikk. Istedenfor at avfall havner på deponi, må vi utnytte det som energi, slik at det også kan gi en kraftig reduksjon i klimagassutslippene. Det er i dag mange som bidrar til at avfallshåndteringen skjer på en forsvarlig måte. I mitt eget fylke har vi Sarpsborg Energigjenvinning på Borregaard, som er et av de beste anleggene i hele verden. Her har man en sikker forbrenning av avfall og gjenvinning av energi. I Rakkestad ligger det også et lite gjenvinningsanlegg som leverer damp til kunder i Rakkestad sentrum. Jeg tror at vi trenger flere slike små anlegg. Men skal vi få det til, må vi gjøre noe med rammebetingelsene. De må bli bedre. Vi har nesten ikke fått ny kapasitet på dette de siste årene. Hva må så til? Jo, jeg tror at vi må endre måten avfallssystemet er utformet på. I dag honoreres ikke høy energiutnyttelse. Det svekker lønnsomheten for anlegg knyttet til industri med høy energiutnyttelse. Dermed forskusler vi gode alternativer til bruk av fossilt brensel i industrien. For det andre må avfallsmarkedet være mer konkurransedyktig. Dumpingen av priser til deponi må stoppes. I dag er det slik at prisdumping til deponi i Norge og gunstige eksportpriser til Sverige gjør det usikkert å satse. Vi må ha et energimarked som er mer konkurransedyktig, og jeg tror også det trengs mer gunstige finansieringsløsninger for etablering av produksjonsanlegg og infrastruktur for fjernvarme og bruk av termisk energi i industrien. Vår livsstil fører til store miljøproblemer. For å endre dette trenger vi et helhetlig virkemiddelapparat, og vi trenger også at det hele tiden tas nye initiativ. Jeg ber derfor statsråden og resten av Regjeringen vurdere fem konkrete tiltak, som jeg nå har ramset opp i mitt innlegg. For å gjenta disse: fremme konkrete tiltak som bidrar til en holdningsendring blant nordmenn om å forbruke mindrefå høyere deponeringsavgifter og snarlig innføring av deponiforbudetinnføre et avgiftssystem som premierer høyere energiutnyttelsesikre investeringer i energigjenvinningsanlegg og infrastruktur for distribusjon av varmesikre at det etableres en finansieringsordning også for fornybar varmeproduksjon