Jeg vil ta for meg noen forhold som vi nå dveler ved i det arbeidet som pågår i forbindelse med DNA-registrering, og hvor jeg kanskje særlig vil invitere Stortinget til å komme med noen signaler. Det første er det interpellanten har vært inne på: Hvor skal grensen gå ved en slik tenkt utvidelse av DNA-registeret? Der er det jo antydet at å samkjøre reglene med fingeravtrykksreglene vi har i dag, slik at man får en lik linje for det å registrere fingeravtrykk som DNA, er en mulig løsning, og vi kjenner til hva NOU-en og også dette utvalget som nå har kommet, foreslår. Fra Regjeringas side må jeg si at vi er innstilt på en betydelig utviding av registreringen i forhold til dagens praksis, men som sagt er grensen ikke trukket. Dessuten er det slik rent prosessuelt at dette utvalgets arbeid nå er sendt på høring med høringsfrist 1. juni, og det er grunnlag for absolutt å avvente høringsinstansenes uttalelser før Regjeringa tar det endelige standpunktet til denne grensedragningen. Jeg vil imidlertid påpeke at både flertallets og mindretallets forslag innebærer en betydelig økning i bruken av DNA-profil i strafferettspleien sammenlignet med hva man har adgang til med dagens regelverk. Det betyr også at vi har en betydelig utfordring i forhold til hvordan vi organiserer prøvetakingen, og hvordan vi organiserer analysearbeidet oppimot DNA. Det tangerer interpellantens oppfordring og klare formening i spørsmålet om hvordan dette skal finansieres, og det tangerer også den debatten jeg har sett vært reist i media nå i den siste tid om hvordan vi bl.a. organiserer spørsmålet om kontrollvirksomheten av det arbeidet som gjøres. Og det er klart – det er spennende tanker i forhold til å kunne gjøre dette arbeidet mer rasjonelt når vi nå får et større DNA-prøvevolum. Debatten vil derfor ikke bare dreie seg om hvem som skal betale regningen, men også om å få en mest mulig effektiv og best mulig kvalitetsmessig analysesituasjon på dette viktige feltet. Det er et aspekt Regjeringa vil sette mye inn på, og vi vil bruke mye tid på det nå, før vi kommer til Stortinget i forbindelse med den konkrete lovendringen.