La meg få starte med det opplagte: Handelssystemet er viktig. Handelssystemet er spesielt viktig for små land og for fattige land. Handelssystemet er viktig fordi internasjonal handel kan bidra til utjamning, men det kan òg bidra til økte forskjeller. Handel kan bidra til å bedre miljøet, og det kan bidra til å ødelegge miljøet. Handel kan bidra til å heve etiske standarder, og det kan bidra til å redusere etiske standarder. Derfor er det sjølsagt viktig hvordan handelssystemet til enhver tid ser ut. Handelssystemet griper etter hvert inn i de fleste samfunnsområdene, og da vil det også være slik at man vil ha en hel rekke interessegrupper involvert i sakene. Vedtak i handelssystemet vil ofte være avgjørende for viktige trekk i samfunnsutviklinga. Nettopp fordi dette handelssystemet er så viktig, er det avgjørende at det oppfattes som legitimt. For at systemet skal oppfattes som legitimt, må vi ha maksimalt åpne prosesser, både nasjonalt og innad i WTO-systemet. De som har fulgt WTO-systemet over noen år, veit sjølsagt at det tradisjonelt har vært preget av stor grad av lukkethet og prosesser som det har vært vanskelig å komme i inngrep med. Vi veit sjølsagt at kritikken mot systemet har vært sterk. Jeg kan være enig med dem som her har antydet at det har vært en viss forbedring innad i systemet, men det er langt fram til man har et tilfredsstillende system i WTO. «Grønne rom» og utilgjengelige dokumenter går i størst grad ut over utviklingslandene. Den forbedringen som det kan være grunn til å si har skjedd i de seinere åra, fikk et betydelig tilbakeslag under Genève-møtet i juli i fjor. Tilbakeslaget kom i forhold til prosessene innad i WTO, og det kom i forhold til hvordan man har håndtert åpenheten på norsk side. Det var nettopp fordi vi så disse tilbakeslagene i fjor at vi fremmet et Dokument nr. 8-forslag med en rekke ulike enkeltforslag. Hensikten med dette var å sikre oss at vi fikk det sivile samfunnet tettere på prosessene. Stortinget skulle sikres større involvering, og vi skulle også bidra til økt koordinering på norsk side. Forslagene våre har kun fått støtte fra SV, minus ett av forslagene, som heller ikke SV støtter. Vi synes jo det er pussig, for i behandlinga av utviklingsmeldinga var det en samlet komite som sa følgende: «Komiteen vil peke på behovet for åpenhet og informasjon om WTO-prosessene, ikke minst for å få et sterkt fokus på utviklingslandenes og små staters behov for et stabilt og rettferdig regelverk for handel.» Vi ser altså at flertallet i denne salen er med på festtalene, eller snarere alle er med på festtalene, knyttet til økt åpenhet i WTO. Men når vi kommer til det stadiet hvor vi skal operasjonalisere dette, vil man ikke være med. Jeg må si at jeg er spesielt forundret over Kristelig Folkeparti, som ikke er med på å støtte disse forslagene. Tradisjonelt har økt åpenhet i WTO vært viktig for Kristelig Folkeparti, men vi må også på dette området registrere at vi ser en endring i partiets holdninger – og ikke minst syns jeg vel at de frivillige organisasjonene skal merke seg den endringen som har skjedd i Kristelig Folkeparti. Det blir interessant å se hva Venstre vil gjøre i denne saken – et parti som tradisjonelt står på barrikadene for åpenhet. De er ikke representert i komiteen, men det blir desto mer interessant å se hvordan de vil stemme i denne saken i dag. Vi er skuffet over den manglende viljen til å operasjonalisere det man sier i festtaler, men må bare registrere at så er tilfellet. Jeg tar opp det forslaget som Senterpartiet har fremmet i innstillinga.