Etter det siste innlegget og et par andre innlegg rinner det meg i hu et lite sitat fra Olav Duun. Han sier et sted, litt fritt sitert: «Det er rart med roaren, han sit og ser baketter heile tida – kan han ikkje sjå fram?» Jeg vil først og fremst få takke representanten Flåtten for at han gjennom denne interpellasjonen faktisk har satt søkelys på det jeg oppfatter som et svært viktig tema. Det å tilrettelegge for verdiskaping er en viktig forutsetning for fordeling og oppbygging av hele velferdssamfunnet. Gjennom flertallsregjeringen kan næringslivet i tida framover basere seg på langsiktige og stabile rammevilkår. Samvirket mellom privat og offentlig virksomhet er på mange måter en forutsetning for næringsutvikling. Slik sett har også kommuneøkonomien stor betydning for kommunenes evne til å legge til rette for lokal næringsutvikling. Kommuner som har en velutviklet infrastruktur, gode bomiljøer, gode skoler og eldreomsorg, høy barnehagedekning og et levende kulturliv, har bedre forutsetninger for å tiltrekke seg nye etableringer og kvalifisert arbeidskraft enn de som ikke har det. Faktisk er velferdssamfunnet som vi møysommelig har bygd opp her i landet, et av våre største komparative fortrinn og det som i første rekke gjør landet attraktivt for næringslivet. Det må vi bygge videre på. Vi kan ikke satse på lavkostprodukter. Vi må bygge på den velferden og det kostnadsnivået som vi har i dette landet. Høyt kvalifisert arbeidskraft, et velutbygd helsevesen, en god skole og et godt utdanningssystem er viktige rammebetingelser for næringslivet. Den likestillingspolitikken vi har ført over mange år, er også viktig i så måte. God barnehagedekning og svangerskapsordninger som gjør det mulig å kombinere familie og arbeid, har bidratt til at kvinner kan delta i arbeidslivet på lik linje med menn. Gjennom økt yrkesdeltakelse bl.a. fra kvinnene har den økonomiske veksten i Norge blitt større enn i mange andre land. Jeg tillater meg også å nevne at innvandrerne i dag bidrar vesentlig til den økonomiske veksten i Norge. Dette er også viktige rammebetingelser for næringslivet. Jeg har heller aldri forstått at enkelte partier later til å mene at offentlig tjenesteyting er mindre verdifullt enn privat tjenesteyting. Offentlig tjenesteyting betraktes som utgiftsposter i et budsjett, mens tjenesteyting i privat regi er verdiskaping. Vi må være gode til å skape, for å ha noe å dele. Vi blir bedre til å skape hvis vi deler rettferdig. Derfor er jeg glad for at vi nå har fått en regjering som har løftet næringspolitikken opp på den politiske dagsordenen, og som legger til rette for en aktiv næringspolitikk med en full verktøykasse. Det betyr at vi vinker farvel til næringsnøytraliteten, og at vi bevisst satser på sektorer som har livskraft og utviklingsmuligheter. Jeg tillater meg i den forbindelse å nevne både marin sektor og maritim sektor som viktige satsingsområder i norsk næringsutvikling. La meg da få peke på et eksempel som kanskje ligger interpellanten nær, nemlig Color Lines satsing på et helt nytt konsept for ferjefarten mellom Norge og kontinentet og investeringer i størrelsesordenen 7 milliarder kr, utløst av nettolønnsordningen for sjøfolk. Dette er i seg selv anskuelsesundervisning i betydningen stabile rammevilkår for næringslivet. De siste dagene og ukene har jeg sammen med komitekolleger og kolleger på Vestfold-benken besøkt en rekke ulike bedrifter. De understreker uten unntak følgende elementer som har betydning for en positiv næringsutvikling: 1. Stabile rammevilkår2. Stabil kronekurs3. Stabil renteutvikling4. Satsing på forskning og utvikling5. Tilgang på kompetent arbeidskraft6. Satsing på samferdsel Dette er viktige elementer i Regjeringens næringspolitikk.