Stortinget behandler i dag på nytt spørsmålet om en eventuell erstatningsordning for pionerdykkerne. Dette er en vanskelig sak, som har pågått over flere år. Jeg vil innledningsvis bemerke at myndighetene har tatt spørsmålet om mulige helseeffekter av pionerdykkingen svært alvorlig. Granskningskommisjonen som ble nedsatt i 2001, konkluderte som kjent med at en ikke ubetydelig del av pionerdykkerne i dag sliter med alvorlige medisinske problemer. Konklusjonen ved forrige stortingsbehandling, at staten bør ta et moralsk og politisk ansvar for pionerdykkerne som gruppe, hvilte bl.a. på disse vurderingene av pionerdykkernes helsetilstand i dag. Jeg kan derfor ikke se at det nå er framkommet nye opplysninger som setter denne saken i et annet lys. Det er heller ingen tvil om at kunnskapen om petroleumsvirksomheten, inklusiv dykkervirksomheten, var begrenset i Norge under pionertiden. En helt ny industri ble etablert i løpet av få år, en risikofylt industri med betydelige utfordringer. Regjeringen har lagt vekt på at staten som ledd i å gi dykkerne den anerkjennelse og oppreisning de fortjener for sin innsats, bør ta et kollektivt og moralsk ansvar overfor nordsjødykkerne. Staten har, gjennom den allerede vedtatte kompensasjonsordningen, ønsket å erkjenne et samfunnsansvar for dykkerne. Ikke minst gjelder dette som følge av at mange nordsjødykkere i dag er i en vanskelig livssituasjon. Regjeringen har vært opptatt av å få til et raskt og forutsigbart oppgjør for pionerdykkerne, basert på erkjennelsen av et moralsk og politisk ansvar, og med ønske om å legge rause rimelighetsbetraktninger til grunn for ordningen. Jeg mener at det gjennom kompensasjonsordningen, kombinert med en kollektiv anerkjennelse av pionerdykkerne og bistand i deres daglige livssituasjon gjennom den opprettede kontakttelefonen, nå foretas et oppgjør som gir en rimelig oppreisning for dykkerne. Samtidig håper jeg at vi nå kan se framover og fokusere på de mange viktige oppgavene knyttet til sikkerheten på norsk sokkel som vi er stilt overfor i dag. Heldigvis har vi i dag, på bakgrunn av økt kunnskap og et bedre regelverk, en tryggere arbeidshverdag for dykkerne i Nordsjøen. Et godt fungerende regelverk og en god tilsynsordning er en forutsetning for dette. Kontroll- og konstitusjonskomiteen foreslår i sin innstilling at Regjeringen skal nedsette en partssammensatt arbeidsgruppe som skal komme med innspill til arbeidet med stortingsmeldingen om helse, miljø og sikkerhet i petroleumssektoren. Meldingen skal legges fram for Stortinget våren 2006. Jeg legger til grunn, slik komiteen selv har pekt på, at partene har en betydelig kompetanse når det gjelder dykking, og at komiteens hensikt er å understreke at partene skal gis anledning til å komme med bidrag i forbindelse med at Regjeringen i den planlagte stortingsmeldingen fokuserer også på dykkervirksomheten slik den utøves i dag. Departementet har opprettet Sikkerhetsforum, som skal ledes av Petroleumstilsynet, og som er den sentrale samhandlingsarenaen mellom partene i næringen og myndighetene innen helse, miljø og sikkerhet i petroleumsvirksomheten på norsk sokkel og på enkelte landanlegg. Regjeringen har i forbindelse med arbeidet med den kommende meldingen lagt opp til å samarbeide med partene i næringen gjennom Sikkerhetsforum. For å forsikre oss om at vi får de beste og mest kvalifiserte innspillene når det gjelder dykking i dag, vil vi be om at Sikkerhetsforum i forbindelse med denne saken utvides med partsrepresentanter med særlig dykkerfaglig kompetanse, og at det opprettes en arbeidsgruppe under Sikkerhetsforum som særlig ser på utfordringene vedrørende dykking i dag, i samsvar med det en samlet komite ber om.