Mens foreldre før i tiden var bekymret for at barna deres ikke var gode nok for skolen, er det mange foreldre i dag som lurer på om skolen er god nok for deres barn. Foreldrene er en langt mer krevende gruppe enn før. Mange lærere føler usikkerhet i møtet med foreldrene, og mange foreldre er misfornøyd med den innflytelsen de har over sine barns skolehverdag. Andre foreldre har negative skoleopplevelser selv og er blitt krenket av autoritære lærere den gangen de selv var skoleelever. Disse foreldrene forteller kanskje sine barn at de ikke skal bøye hodet for læreren, og ikke høre på hva vedkommende har å si. Alle foreldre trenger mer kunnskap om dagens skole for å virke støttende for sine barn i skolehverdagen. Disiplin i skolen har vært et tema i den offentlige diskusjonen i lengre tid. Jeg tror disiplin handler mye om å vinne foreldrenes tillit til skolen. Lærere har ikke lenger autoritet i kraft av sin formelle posisjon. Nei, de må bygge opp en personlig autoritet, og veien til personlig autoritet går gjennom foreldrenes tillit. Foreldrene er ikke lenger livredde for at læreren skal ringe og si noe negativt om deres barn. Ringer læreren i dag med en slik beskjed, rettes ofte skytset tilbake med spørsmål om hva som er skolens ansvar i det hele. Lærerne har i stor grad blitt skyteskiver på grunn av det som er galt i vårt samfunn. I arbeidet med økt foreldresamarbeid må ikke lærerne som gruppe nok en gang henges ut. Derfor må vi arbeide for at den enkelte lærer får større personlig autoritet. Hvis ikke foreldrene har tillit til læreren, vil heller ikke elevene vise læreren respekt – og det kreves for at undervisningen skal fungere bedre. Lærerne er godt utdannet til å samtale og samarbeide med barn, men å samtale med barnas foreldre har i stor grad vært fraværende i lærerutdanningen. Skal vi hjelpe lærerne til å fungere bedre i forhold til foreldrene, må vi styrke dette. Skolen har forandret seg mye siden foreldrene selv gikk der. Derfor er det viktig at vi får på plass det som mange skoler har god erfaring med, et førskoletilbud for noen foreldre noen kvelder i uken før barna begynner på skolen, for å klargjøre foreldreansvaret og gi foreldrene mulighet til å virke støttende overfor barna sine allerede fra skolestart. Skal foreldrene ta mer ansvar, må skolen legge til rette for det gjennom bevisst arbeid. Forskeren Thomas Nordahl sier at samarbeid mellom skole og hjem er preget av mye informasjon og lite dialog. Noen foreldre opplever skolens holdning som nedlatende og lite inviterende – foreldrene blander seg inn i forhold som de ikke har greie på. I den grad skolen ikke tar foreldrene på alvor, er det med på å redusere foreldrenes ansvar for sine barns skolegang. Selv om formell foreldrerepresentasjon og FAU-engasjement er svært viktig, må vi aldri glemme at foreldreengasjement først og fremst handler om direkte kommunikasjon og samarbeid mellom den enkelte lærer og den enkelte forelder om det enkelte skolebarn.