Mange representanter for regjeringspartiene har her i dag tatt opp nordområdene, og det fortelles at oljenæringen er såre fornøyd med Regjeringen. Men slik går det når selvtilfredsheten overskygger virkeligheten. Man hører det man vil høre. Jeg har møtt en usikker næring, en utålmodig næring som etterlyser hva som skal skje når forvaltningsplanen skal opp til revisjon i 2010. For oljenæringen er langsiktig, og langsiktighet er bud nummer én og en forutsetning for å bygge kompetanse og satse. På et OLF-møte i september fikk politikerne klar beskjed: Allerede i 2007-budsjettet må man ha friske midler til Oljedirektoratet for å kunne skyte seismikk dersom vi skal kunne fremskaffe det kunnskapsgrunnlaget som er nødvendig for å komme videre med åpningen av Nordland VI og VII og Troms II, som skissert i forvaltningsplanen. Det er ingen hemmelighet at Regjeringen er lite populær i Vesterålen. Det er heller ingen hemmelighet at et samlet politisk miljø i Kirkenes og Sør-Varanger er oppgitt over en miljøvernminister som har satt bom for å videreføre den oljeomlastingsaktiviteten som er igangsatt der, og som har gitt verdifulle ringvirkninger i form av lokale leveranser av varer og tjenester til oljetankerne som kommer inn der. Jeg synes også Regjeringen nå skal forklare hvorfor de sier blankt nei til å bygge opp en petroleumstilsynskompetanse i nord med basis i de arktiske utfordringene som er i virksomheten der oppe. Flere har vist til Regjeringens sterke nordområdesatsing, og det har vært sagt at det er Regjeringen som har snudd kartet på hodet. Men rett skal være rett: Det gjorde NHO lenge før Regjeringen, og det var vel også NHO som fikk statsministeren til å renne over med løfter om storsatsing i nord på årskonferansen i januar. Dessverre må vi bare konstatere at storsatsingen er blitt til en verbalsatsing, for sjelden har vi sett flere statsråder snakke seg så varme som de har gjort om nordområdene, og sjelden har så store ord blitt til så lite handling. Om Regjeringen skal unngå et mageplask i nord, må budsjettet i morgen inneholde solide og konkrete tiltak for å gi innhold til den lovede kompetanseoppbygging, infrastrukturoppbygging og den forskning som skal til for å skaffe ny næringsaktivitet i nord. Reiseliv og marin sektor er like viktig som olje og gass. 2007–2008 er utpekt som det internasjonale polaråret, og det er en realitet at man internasjonalt forventer at Norge skal legge på bordet et betydelig bidrag i så måte for å komme videre med globalt veldig viktig klimaforskning i denne sammenheng. I morgen skal altså Regjeringen også opp til forskningseksamen. Store ord og små bevilgninger, store ord og aktivitetsbegrensninger, slik kan vel egentlig Regjeringens nordområdepolitikk oppsummeres pr. i dag. Så spørs det om dette bildet kan endres med det budsjettet som legges fram i morgen.