Politikk er å prioritere. For ett år siden vedtok Stortinget en ny skolereform for hele grunnopplæringen som skal starte i 2006. Vi valgte da å prioritere kompetanseheving av lærere i milliardklassen. Det skal innføres nye læreplaner, med det følger nye lærebøker, og skoledagen på småskoletrinnet skal utvides. Det er tatt et krafttak for Skole-Norge som skal merkes de nærmeste årene, og Kristelig Folkeparti er svært fornøyd med dette. I dag lover opposisjonspartiene Skole-Norge en ny reform som vil kreve minst like mange milliarder som Kunnskapsløftet. Dette blir i Dagens Næringsliv kalt «Matpakkeflesket». De beskriver opposisjonens totale mangel på evne til å gjøre det viktigste først. De fleste norske elever har gode måltidsvaner og et normalt, sunt kosthold. Men det gjelder ikke riktig alle. Er det likevel grunn nok til at staten skal bruke milliarder av kroner for at alle barn skal få betalt skolemat? Hvor går grensen mellom skolenes og hjemmenes ansvar? Kristelig Folkeparti mener at det er foreldrenes ansvar å sørge for mat til sine barn, men det er skolenes ansvar å legge til rette for gode rammer rundt skolemåltidet. Dessuten bør det være tilgang på frukt og grønt og melk og lokale varianter av kantinedrift, som f.eks. elevbedrifter. Derfor er vi fornøyd med at flere tiltak er i gang med dette i dag. For eksempel lanserte Utdanningsdepartementet og Helsedepartementet i fjor prosjektet «Fysisk aktivitet og måltider i skolen», der målet er å tilrettelegge for mer daglig fysisk aktivitet og gode rammer for måltider i skolen. Skoleeiere og skoler har anledning til å sette i gang og prøve ut ulike modeller i samarbeid med foreldre og lokale organisasjoner i dag. Elevene skal spille en aktiv rolle både i utviklingen og gjennomføringen av lokale prosjekter. For inneværende skoleår fikk 200 skoler midler, og for neste skoleår har over 500 skoler søkt om til sammen ca. 20 mill. kr. Det er i gang ganske mange prosjekt på temaet skolemat. I St.meld. 16 for 2002-2003 om folkehelsepolitikken legges det et grunnlag for å fremme fysisk aktivitet og et godt kosthold i befolkningen, med bl.a. skolen som arena. Dette ble fulgt opp i budsjettene, med bl.a. styrking av abonnementsordning for frukt og grønt i skolen. Skolefrukt heter det. Det er et samarbeid mellom Sosial- og helsedirektoratet og Opplysningskontoret for frukt og grønnsaker. Ordningen er i dag landsdekkende og svært vellykket. 1 100 skoler og 65 000 elever deltar. Det koster 2,50 kr pr. dag for foreldre, og det offentlige subsidierer med 1 kr. For 50 kr pr. måned er elevene sikret frukt hver skoledag. Nettopp frukt og grønt er mangelvare i kostholdet blant barn og unge. Andre tiltak som bidrar til å gjøre sunn mat tilgjengelig, er ulike modeller for kantinedrift. Elevdrevet kantine har jeg sett flere gode eksempler på. Tid er et viktig aspekt i denne sammenheng. Det er skolenes ansvar å legge til rette for både nok tid og ro rundt måltidene. Da er tilsyn viktig. Det høres nesten ut som om det ikke er måltid i det hele tatt i dag i skolen. Det er det, og de skaper sosiale arenaer. Undersøkelser viser at de fleste foreldre faktisk synes at det er helt all right å smøre matpakke. En MMI-undersøkelse om matpakker viser at 96 pst. av elevene på barnetrinnet har med matpakke hver dag, mens det er 80 pst. på ungdomstrinnet. Men de oppgir også at det er mange som kaster matpakken og tyr til boller og skolebrød i stedet. Jeg spør meg: Hvordan får de til dette? Det må jo være skolenes ansvar å sette grenser for elevers tilgang til den slags. Av egen erfaring vet jeg at det går an å sette grenser gjennom skolens reglement. Her må foreldrene på banen og utfordres til å samarbeide med skolen om nettopp å skape gode matvaner hos barn og unge. Når jeg i dag hører på representanter både fra Fremskrittspartiet, Arbeiderpartiet og SV, skapes det forventninger hos folk til at det nå skal bli gratis mat. Av saksordførerens innlegg går det fram at det til og med skal innfases høsten 2006. Arbeiderpartiets representant sa at det var et utmerket innlegg vi hørte fra saksordføreren, og var helt enig. Da snakket saksordføreren om 2 milliarder kr. Det skapes altså forventninger her. Vi har hele tiden visst at det er sammenheng mellom næring og læring. Vi har tillit til at foreldrene også skjønner dette.