Jeg vil takke interpellanten som setter i fokus dette viktige temaet vi nå diskuterer. Jeg har lyst til å ta et litt faglig utgangspunkt, fordi jeg som jordmor i flere år har jobbet med seksuelle overgrep både i svangerskapsomsorgen og i skolehelsetjenesten. Det har kommet noen spark til noen representanter fra SV her. Det mener jeg er veldig urettferdig. Mange av de gode tiltakene som statsråden og andre har vært inne på her i dag, ble foreslått av SV i forrige stortingsperiode, med bl.a. undertegnede som forslagsstiller i komiteen. Det gjelder Barnas hus, ny finansiering av incestsentrene, ny finansiering av krisesentrene og incesttelefon. Den kartleggingen som mange nå ser fram til resultatet av, ble også foreslått av SV i forrige periode. Vi er veldig opptatt av dette, og det er helt klart at vi må få på plass bedre kompetanse og mer målrettede tiltak for barn som er utsatt for overgrep. Det er helt riktig som interpellanten her peker på, at dette med gutter og menn som er utsatt for seksuelle overgrep, er underrapport. En av årsakene, som mange har vært inne på, er nok at terskelen for å innrømme at man har vært utsatt for et seksuelt overgrep, ligger mye høyere for menn og for gutter. Det er også riktig, som mange har vært inne på, at det er mer tabubelagt å snakke om kvinner som overgripere. Men det jeg er veldig uenig med interpellanten i, er at vi har et omfattende hjelpe- og støtteapparat for dem som har vært utsatt for seksuelle overgrep. Det er etablert for få støttesentre for incest rundt omkring i Norge. Kommunehelselovens «rett til nødvendig helsehjelp» er i dag grunnlaget for hjelp til og behandling av dem som har vært utsatt for seksuelle overgrep, men det er svært få kommuner som har beredskap og tiltak. Det er også veldig mange kommuner som ikke støtter incestsentrene fordi de mener at dette ikke er et problem for dem. Det vet vi også gjelder krisesentrene. Det er mange kommuner som ikke støtter dette økonomisk på tross av at vi nå har en ny finansieringsordning på plass. Kommunene har problemer med å finansiere sine lovpålagte oppgaver, så SV mener at det ikke er realistisk å få på plass et tilbud over hele landet hvis ikke også disse sentrene blir lovfestet, akkurat som vi har foreslått når det gjelder krisesentrene. Incestsentrene er et lavterskeltilbud som er målrettet og godt. Sentrene er avhengig av god økonomi, som jeg har vært inne på, slik at de kan få på plass en forutsigbar drift og også ha mulighet til å ansette kvalifisert personell. Incestsentrene er etablert i mindre grad enn krisesentrene, de er mindre kjent, mer tabubelagt, og, som sagt, de støttes av færre kommuner. SV foreslo i forrige periode å opprette en døgnåpen, nasjonal og gratis krisetelefon for incestutsatte og er, som statsråden har vært inne på, glad for at dette nå er på plass. Seksuelle overgrep er et problemområde hvor det er store mangler når det gjelder kunnskap, og det er store mørketall. Vi er nødt til å styrke de ulike utdanningene på dette området. Personell som jobber i skolen, i barnehager, ved helsestasjoner og i helsevesenet må få dette inn som fag i sin utdanning. Altfor mange barn, både jenter og gutter, er blitt oversett under hele oppveksten på tross av at de på mange ulike måter viser at de har vært utsatt for overgrep. Disse barna blir sviktet av hjelpeapparatet. Jeg har flere ganger som jordmor opplevd at jeg var den første som stilte spørsmålet om de hadde vært utsatt for et overgrep, og jeg var den første de fortalte det til i svangerskapsomsorgen. Dette er altfor dårlig. Mange av dem jeg har jobbet med, både barn og voksne, har hatt en meget dårlig livskvalitet, og mange av dem er uføre i ung alder. Jeg mener det viktigste nå er å få på plass Barnas hus, som undertegnede sammen med representanten Inga Marte Thorkildsen fremmet forslag om i forrige periode. Barnas hus er en ny avhørs- og behandlingsmodell for barn som har vært utsatt for vold og seksuelle overgrep. Erfaringer fra andre land viser at dette er en god modell å jobbe etter. Det fører til flere dommer, som også noen har vært inne på. Jeg mener faktisk at vi må ha en rubrikk på helsekortet, både til gravide og til alle barn i dette landet, hvor man spør om man har vært utsatt for overgrep.