Først vil jeg gjøre oppmerksom på en feil på side 21 og side 22 andre spalte i innstillingen, der Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet ved en feil er blitt tatt med i en merknad som går imot Regjeringens forslag om å øke barnetillegget i attføringspengene. Det gjør vi selvfølgelig ikke. Dette er det første budsjettet fra arbeids- og sosialkomiteen, og vi ser tydelige tegn på at vi har fått en ny regjering med en ny politisk kurs for mer rettferdighet og fellesskap og mindre skattelette. Det er flere i arbeid, det er tryggere arbeidsmiljø, og det er en dobling av fattigdomssatsingen. Totalt satses det 748,7 mill. kr på et bedre arbeidsmarked. Det er store bedringer i kommuneøkonomien på det budsjettet, det er bedringer i arbeidstakerrettighetene, og det er nesten en halv milliard mer til de fattigste. Det er et verdivalg, og det er en start på en ny politikk der flertallet og Regjeringen velger arbeid for alle, fellesskap og velferd framfor nye skattelettelser. De største etiske, velferdspolitiske og økonomiske utfordringene vi har i samfunnet i dag, er at noen er reelt fattige i verdens rikeste land, at arbeidslivet er så tøft at mange skyves ut uten mulighet til å slippe inn igjen, og at færre greier å stå til pensjonsalderen. Å snu dette krever endringer både i arbeidslivet, slik at det blir mindre utstøting og mindre diskriminering, og i virkemiddelapparatet som skal gi folk mulighet til å komme tilbake til arbeidslivet. I dette budsjettet er det tatt viktige steg på begge områdene, både når det gjelder arbeidsmiljøloven og når det gjelder styrkingen av Aetat. Avtalen om inkluderende arbeidsliv er alle enige om skal videreføres og forsterkes. Et for ensidig fokus på sykefravær kan føre til mer utstøting. Derfor må alle tre delmål, både sykefravær, det å rekruttere tilbake dem som er støtt ut, og arbeidet for at flere seniorer skal makte å stå lenger i arbeid, få mer lik vekt. Det må settes opp mål og indikatorer for alle delmål, og staten og offentlig sektor må ta et større ansvar enn i dag for å følge opp delmål 2 og 3 i egen virksomhet. Dessverre viser resultatene at det er dårlig på det området. Funksjonshemmedes organisasjoner må også trekkes mye tettere inn i det arbeidet, for de har en kompetanse som partene i arbeidslivet trenger for å lykkes i arbeidet. Ledigheten blant deler av innvandrerbefolkningen er også langt høyere enn i resten av befolkningen. Dette ber vi Regjeringen vurdere i forhold til IA-avtalen. I tillegg sier flertallet i komiteen at man bør vurdere aktivitetsplikt knyttet til diskrimineringsloven – slik som det er i likestillingsloven – som kan føre til diskriminering i rekrutteringsrutinene som en sjøl ikke er klar over. I tillegg vil vi peke på at gjeninnføring av integreringstilskuddet til dem som får opphold og familiegjenforening med dem som er her, på humanitært grunnlag, vil kunne bidra vesentlig til at flere av dem kan lykkes med å komme i arbeid. Regjeringen reverserer de svekkelsene av arbeidstakernes rettigheter som den Høyre-dominerte Bondevik-regjeringen, med støtte av Fremskrittspartiet, gjennomførte. Vi er enige om at de endringene som ble vedtatt da, kunne bidra negativt i forhold til inkluderende arbeidsliv, og påpeker at de funksjonshemmedes organisasjoner entydig har avvist dette og advart mot endringene. Det er også viktig at fornyelse i offentlig sektor skjer på en måte som ikke skaper utstøting, slik det har gjort til nå. Å skyve flere over på trygd er ikke moderne eller godt for landet eller den enkelte. Høyres ideologi hentet fra New Public Management holder ikke, hvis vi vil at folk skal stå i arbeid til pensjonsalderen. Innsatsen mot arbeidsledighet styrkes med 217 mill. kr til nye tiltak og 20 mill. kr til Aetat. Det gir rom for om lag 2 000 nye tiltaksplasser, og det er det behov for. Arbeidsledigheten er sakte på veg ned, men den er fremdeles for høy. Ny arbeids- og velferdsforvaltning skal etableres for å få et helhetlig virkemiddelapparat som kan gi folk bistand etter behov. Regler, støttesystemer og lovverk må gås igjennom slik at dette fungerer målrettet. Det gjelder f.eks. kostnadstak, varighetsbegrensninger og aldersgrenser for attføring. Det er også viktig å sikre kompetanse i hele apparatet. Jeg vil spesielt legge vekt på kompetanse på ulike typer lærevansker, fordi mange av dem som har problemer på arbeidsmarkedet, har lærevansker, og det er kanskje bøygen for å komme tilbake i arbeid. I tillegg er det behov for kompetanse i forhold til problemer som vold og overgrep. Konsekvensene av slike forhold kan være store for den enkelte, men kan overkommes dersom en blir møtt på en måte som gjør det mulig å legge fram forholdet, og med kompetanse som gjør det mulig å komme videre. Attføringsbedrifter, vekstbedrifter, utdanning og bedriftsintern attføring er virkemidler som skal brukes, og alle må gås igjennom. Spesielt vil jeg legge vekt på at varig tilrettelagt arbeid kan være et virkemiddel for flere enn dem som i dag får tilbud om det. Regjeringen utvider dagpengeperioden ved permittering og fjerner Bondevik-regjeringens kutt i lønnsgarantiordningen, som ville ha ført til at flere som mister jobben ved konkurs, også ville ha mistet deler av lønnen sin. Det skal ikke være fattigdom i verdens rikeste land. Regjeringen vil legge fram en helhetlig politikk for å avskaffe fattigdom i Norge, står det i regjeringserklæringen. For flertallet og for SV er det et meget viktig verdispørsmål. Soria Moria-erklæringen sier at vi trenger en målrettet politikk for mindre forskjeller, flere i arbeid og bedre ytelser til dem som lever på så lave ytelser at det må betegnes som fattigdom. Regjeringen foreslår – noe flertallet gir sin fulle støtte til – i dette budsjettet å styrke arbeidet mot fattigdom i neste periode med 500 mill. kr. En stor del av dette er økning i barnetilleggene, i attføringspengene og i medisinsk rehabilitering. Regjeringen har også videreført forslaget fra Bondevik II-regjeringen om å gi barnetillegg i den tidsbegrensede uførestønaden på nivå med varig uførestønad. Det er svært viktig at vi gjør noe for de fattigste barnefamiliene. Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet viser til at 5–10 pst. av stønadsmottakerne med dårlig råd risikerer å få dette tillegget utjamnet i forhold til sosialhjelp. Vi understreker viktigheten av at slike fattigdomsfeller fjernes, og at det tas opp i den varslede stortingsmeldingen om arbeid, velferd og inkludering. I tilknytning til den skal det også lages en plan for fjerning av fattigdommen. Det er svært viktig. Det er viktig at de samlede sosial- og trygdeytelsene holdes på et nivå som gjør at de som aktivt forsøker å komme tilbake til arbeid, klarer å fokusere på den oppgaven. Vi ser fram mot gjennomgangen av dette. Det er viktig å forstå at hvis man ikke har hodet over vannet økonomisk, er det vanskelig å fatte mot, se lys i tunnelen og ta fatt på en lang og vanskelig veg mot et arbeidsliv som hittil ikke har villet ha en. Mange kan komme i arbeid, men det er også en realitet at ikke alle kan lykkes med det. De skal ikke straffes med et liv i evig fattigdom. Derfor sier Regjeringen i Soria Moria-erklæringen at velferdskontrakter skal utvikles slik at den som inngår en kontrakt med målsetting om opplæring, arbeid eller behandlingstilbud eller lignende, skal ha ytelser opp mot SIFOs satser. De skal ha rettigheter og plikter ut fra behov og muligheter som finnes. Plikt fungerer under forutsetning av at det en forpliktes til, holder kvalitetsmessig mål og gir mening for en sjøl og andre, og at en følges opp og ikke får seile sin egen sjø uten å bli sett og inkludert. Målet er å få flere i arbeid. Men denne regjeringen har også lovet å løfte dem som aldri kommer til å kunne peke på statsbudsjettet og si: Jeg går i pluss, sats på meg. Det er bare politisk etikk, moral og verdisyn som kan avgjøre om vi også greier å løfte dem sammen med oss andre. Så vil jeg også peke på at det i Soria Moria-erklæringen sies at vi skal legge prinsippet om samfunnsmessig likestilling og universell utforming til grunn, og at mennesker som lever med nedsatt funksjonsevne og kronisk sykdom, må sikres en livskvalitet på linje med den øvrige befolkningen, og at vi vil gjennomføre brukermedvirkning som prinsipp. Dette er viktig, for det står igjen mye før funksjonshemmede er likestilt med oss andre i samfunnet. Komiteen har gjort tre endringer under behandlingen av budsjettet. Det er en enstemmig komite som sikrer bladet Velferd, fagbladet som i 2005 fikk prisen for beste fagblad. Det er ei vaktbikkje som vi trenger på det området som vi har ansvar for, og som det skal skje så viktige ting på framover. Stiftelsen Rettferd for Taperne sikres 1 mill. kr til det arbeidet de har blitt pålagt i forbindelse med oppfølgingen av 900 personer som Stortinget vedtok å gi billighetserstatning på grunn av det de har opplevd på barnehjem, i skolehjem eller i fosterhjem. Til sist har Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV sikret flertall for å gjeninnføre ordningen med finansiering av paraplyorganisasjoner for personer med nedsatt funksjonsevne, slik den var før omleggingen som ble vedtatt i forbindelse med Innst. S. nr. 162 for 2003-2004. Med dette vil jeg anbefale Stortinget å støtte flertallet i innstillingen.