Jeg har ingen problemer med å innrømme at dette er et privatrettslig avtaleforhold. Men det er slik med alle typer privatrettslige avtaleforhold i dette landet at man må finne seg i at de blir regulert både av offentligrettslige regler og av en del andre forhold, og at sånne typer avtaler også skal inngå i en god sosial kontekst. Slik er det på flere områder. Blant annet i forbrukerforhold og ny kjøpslovgivning setter man avtalefriheten delvis til side for å verne svake parter. Jeg opplever det slik at Senterpartiet har vært særdeles konstruktive i denne saken og har bidratt til at man klarer å skape en balanse mellom privat avtalefrihet og spørsmålet om sosiale hensyn. Man har i Soria Moria-erklæringen, manifestert gjennom de forslag vi har nå, klart å finne en balanse som bidrar til at 150 000–200 000 boligeiere får en bedre innløsingsrett, samtidig som man gir et godt vern til de landbruksinteresser som gir betydelige festeinntekter. Jeg syns det er et godt kompromiss. Hvis vi ikke hadde hatt med Senterpartiet på dette, hadde vi ikke fått flertall for det. Så i så måte er jeg svært takknemlig.