Jeg har lyst til å starte med å si at for meg har det vært særlig interessant at mange i debatten har vært opptatt av situasjonen i arbeidsmarkedet. Det har vært interessant, for det er det all grunn til å være opptatt av. Det er en veldig sterk vekst i sysselsettingen. Det siste året har 60 000 flere kommet i jobb. Ledigheten er på et svært lavt nivå – nå på 2,2 pst. Det er oppsiktsvekkende at det nå er større etterspørsel etter arbeidskraft enn antallet ordinære helt ledige, altså flere ledige jobber enn antallet ordinære helt ledige. Og viktigst: Den demografiske utviklingen tilsier at dette ikke bare er en situasjon som gjelder de høykonjunkturforholdene som i dag preger norsk økonomi. Mangel på arbeidskraft vil også kunne gjøre seg gjeldende i lavkonjunkturer. På mange måter kan man si at den viktigste begrensende faktor for norske bedrifter i dag ikke er mangel på kontrakter og oppdrag, men mangel på kompetanse og arbeidskraft. Derfor er det svært viktig å legge en langsiktig strategi for å møte disse utfordringene. Det gjør Regjeringen. Regjeringen jobber etter to hovedstrategier. For det første: I dag, 28. november, er det 700 000 mennesker i Norge i arbeidsfør alder som ikke er på jobb, men som er hjemme og lever av en eller annen stønad. Det er uføre, syke, ledige, mennesker som er på attføring osv. Antallet vokser, og utviklingen går i feil retning. Hvis vi ikke greier å gjøre noe med disse spørsmålene, er det ikke et spørsmål om det går galt, men om når det går galt. Vi må få flere i arbeid. Vi må få færre på stønad. Derfor har det også vært svært viktig for Regjeringen å synliggjøre en strategi for det i det budsjettet vi har til behandling. Det ligger en tung satsing i budsjettet på generelle arbeidsmarkedstiltak i en tid der ledigheten går ned. Det ligger en tung satsing på tiltak for yrkeshemmede i en tid der antall yrkeshemmede går ned. Det er full kraft i arbeidet med å gjennomføre en av våre viktigste samfunnsreformer, NAV-reformen. Det satses hundretalls av millioner på gjennomføringen, og neste år etableres det 110 nye NAV-kontor. Det ligger en tung satsing i budsjettet på handlingsplanen mot fattigdom, mer enn det som noen gang var nivået på den forrige regjeringens handlingsplaner. Fokuset er sterkt rettet inn mot arbeid. Det ligger en tung satsing på handlingsplanen for integrering og inkludering, med fokus på arbeid. Det ligger en rekke nye tiltak i budsjettet for å få ned sykefraværet. I høst har også Regjeringen lagt fram to svært viktige stortingsmeldinger som legger grunnlaget for store samfunnsreformer, som også vil være veldig viktig i arbeidet med å nå målet om å få flere i arbeid. Jeg tenker selvsagt på pensjonsreformen, pensjonsmeldingen, og meldingen om arbeid, velferd og inkludering. Den andre hovedstrategien som Regjeringen jobber etter for å møte utfordringene i arbeidsmarkedet, er fokus på økt arbeidsinnvandring. Så langt har vi nasjonalt hatt et veldig sterkt fokus på arbeidsinnvandring fra de tidligere østeuropeiske landene som ble medlem av EU i 2004. Det er viktig å satse videre der. Jeg tror det fortsatt ligger et potensial i mer arbeidskraft derfra, og derfor gjør vi også det. I budsjettet styrker vi NAV med 10 mill. kr for mer aktivt rekrutteringsarbeid i Europa. Det er ikke en vanlig satsing fra en regjering, men en erkjennelse av at utfordringene i arbeidsmarkedet er betydelige. Men vi må ta høyde for økt aktivitet i forhold til arbeidsinnvandring. Vi trenger en nasjonal strategi for arbeidsinnvandring, også for områder utenfor EØS. Jeg starter derfor arbeidet med en slik strategi nå i disse dager. Med andre ord: De som sier at Regjeringen ikke tar utfordringene i arbeidsmarkedet alvorlig, tar grundig feil.