Høyre ønsker en næringspolitikk som bidrar til trygge arbeidsplasser, verdiskaping og privat og offentlig velferd. Næringspolitikken må være framtidsrettet og tilpasset en globalisert verden, slik at den gir best mulig grunnlag for privat og offentlig velferd også i årene framover. Næringspolitikken omfatter mange politikkområder og et bredt sett av virkemidler. De viktigste virkemidlene ligger faktisk under andre departementer enn dem som sorterer under næringskomiteen. Høyre er opptatt av at de ulike politikkområdene må dra i samme retning når det gjelder verdiskaping. Utviklingen i norsk økonomi er avgjørende for mange bedrifter. Erfaringene fra 2002 og 2003 var at sterk kronekurs og høyt rentenivå presset ut tusenvis av arbeidsplasser, og mange bedrifter gikk over ende. Dette rammet særlig arbeidsplasser i distriktene, som er mer eksportrettet enn arbeidsplassene i byene. Det er for tiden høyt press i norsk økonomi, og Høyre er betenkt over at Regjeringen ikke makter å holde bedre igjen på pengebruken på toppen av en høykonjunktur. Å bruke 800 mill. kr mer enn handlingsregelen tilsier, når skattemilliardene praktisk talt fosser inn i statskassen, er først og fremst dårlig næringspolitikk. Høyre har valgt å bruke 1,3 milliarder kr mindre enn Regjeringen for å sikre konkurranseutsatte arbeidsplasser, og Høyre bruker pengene på en måte som skaper mindre press i økonomien. Dette er et grunnleggende element i en god og framtidsrettet næringspolitikk. Skatte- og avgiftspolitikken er viktig for norske bedrifter. Høyre registrerer at Regjeringen øker skattene for stort sett alle bortsett fra bøndene. Høyre fremmer derfor forslag som styrker konkurranseevnen, bl.a. lettelser i arveavgift ved generasjonsoppgjør, lavere formuesskatt for å styrke privat norsk eierskap og høyere avskrivningssatser for maskiner i industrien. Verken skattepolitikken eller næringspolitikken for øvrig handler om å gi gaver til de aller rikeste i landet, slik venstresiden tror, men om å skape trygge arbeidsplasser og et grunnlag for framtidig velferd. Regjeringen tar i budsjettet for 2007 et hvileskjær i forskningspolitikken. Dette er beklagelig og et åpenbart løftebrudd. Det er altfor lav økning i Forskningsfondet, og i tillegg er det kutt i SkatteFUNN-ordningen og kutt på høyere utdanning. SkatteFUNN-ordningen stimulerer til forskning i bedriftene. Derfor rammer hvileskjæret både offentlig og privat forskning. Høyre bevilger mer til forskning, mer til høyskolene og reverserer kuttet i SkatteFUNN-ordningen. Det er uheldig at Regjeringen undergraver muligheten til å bruke høyt kvalifisert og dermed også høyt lønnet personell til forskning i SkatteFUNN-ordningen. Dette er et klart løftebrudd overfor næringslivet, og det er svært uheldig at SkatteFUNN-ordningen blir svekket ett år før evalueringen. Det er et veldig uheldig signal. Høyre ønsker en mer aktiv bruk av virkemiddelapparatet når det gjelder forskningsinnsatsen inn mot næringslivet, og øker bevilgningen til forsknings- og utviklingskontrakter med 50 mill. kr sammenlignet med Regjeringens forslag. I disse prosjektene bidrar Innovasjon Norge med om lag en fjerdedel av forskningskostnaden. Resten dekkes av bedriftene. Prosjektene er på områder som IKT, verkstedsteknologi, olje og offshore, materialteknologi og helse. Slike forskningsbidrag er målrettede og bidrar til å skape inntekter og arbeidsplasser for framtiden. I Høyres alternative budsjett er det også en satsing på veibygging gjennom 611 millioner kr mer i bevilgning og etablering av et veifond på 20 milliarder kr. Veifondet vil gi en årlig avkastning på ca. 800 mill. kr. Dette er et viktig bidrag for et næringsliv som har store utfordringer med lange avstander og høye transportkostnader. Høyres alternative statsbudsjett inneholder også en rekke tiltak som bedrer tilgangen på arbeidskraft. Mangel på arbeidskraft er en hovedutfordring for næringslivet framover, og det er viktig med en politikk som både mobiliserer den norske arbeidsstyrken og øker tilgangen på kvalifisert utenlandsk arbeidskraft. Næringspolitikken er mer enn tiltak under Innovasjon Norge og sektortiltak på fisk og landbruk. De store og viktige redskapene er den økonomiske politikken, det er konkurransepolitikken, det er forskning, veibygging, arbeidsmarked, energi og utdanning. Som næringspolitiker er jeg veldig stolt over og fornøyd med at Høyres alternative budsjett har et gjennomgående verdiskapingsfokus, også for områder som ligger under andre komiteer enn næringskomiteen. Reiselivsnæringen er viktig for landet, og særlig i et distriktspolitisk perspektiv. Reiselivet er i vekst og overtar mange steder for sysselsetting som går ut av landbruket. Høyre mener at satsingen på reiselivet må styrkes. Satsingen på internasjonal markedsføring startet under Bondevik II-regjeringen med et forslag om en økning på om lag 70 pst. i budsjettet for 2006. Budsjettøkningen var en oppfølging av Handlingsplan for reiselivsnæringene, som ble fremmet sommeren 2005. Den nåværende regjeringen videreførte satsingen i 2006 slik den var foreslått, og øker med 20 mill. kr i 2007. Høyre mener at det er behov for å gå raskere fram, og øker markedsføringen av Norge med 50 mill. kr utover Regjeringens forslag i vårt budsjettalternativ. Næringskomiteen har ansvaret for fiskeripolitikken. Fiskerinæringen betyr mye for aktiviteten langs kysten, så vel som for inntekter til storsamfunnet. Den maritime næringen er framhevet som en av fem prioriterte næringer i regjeringserklæringen. Derfor er det påfallende at fiskeripolitikken er blitt det reneste konfliktområdet det siste året. Man skulle tro at det å være en prioritert næring hadde en positiv betydning. Dessverre er prioritering for Regjeringen først og fremst identisk med regulering. Dess mer prioritering, dess mer regulering. Regjeringen ser ut til å tro at man kan regulere seg til nye arbeidsplasser. Virkeligheten er den motsatte: Økte reguleringer i form av distriktskvoteordninger og urealistiske leveringsforpliktelser gir svekket konkurranseevne og på sikt færre og ikke flere arbeidsplasser. Strukturfrys for fiskeflåten betyr dårligere standard, det betyr dårligere lønnsomhet og svakere rekruttering. Nettolønnsordning for en konkurrerende skipsfartsnæring undergraver også rekruttering og lønnsomhet i fiskerinæringen. Forslaget om NOx-avgiften viser at Regjeringen i utgangspunktet ikke ville legge to pinner i kors for å hindre en massiv nedleggelse av norsk fiskeindustri og av fiskeflåten, og viser at fiskerinæringen ikke har sterke nok talspersoner i regjeringspartiene. Den nye fiskeripolitikken er et brudd med konsensuslinjen som har vært i norsk fiskeripolitikk de siste 20–25 år. Regjeringen bør etter min mening snarest etablere en ny dialog med næringen og få orden på denne viktige delen av næringspolitikken for kysten. Høyre ønsker også å bidra til fortsatt vekst i havbruksnæringen, og foreslår derfor å dele ut ti nye konsesjoner basert på en lukket budrunde etter samme modell som Regjeringen bruker i Finnmark. På sikt bør særnorske produksjonsbegrensninger på havbruksområdet som ikke er basert på miljøforhold, fjernes. Landbruket er viktig for Norge, både i forhold til spredt bosetting, i forhold til matvareforsyning og i forhold til kulturlandskapet. Høyre ønsker en mer framtidsrettet landbrukspolitikk. Det er liten tvil om at jordbruket er oversubsidiert, det er overregulert, og det er svekket av mangel på reell eiendomsrett. De fleste landbrukspolitiske målsettinger kan nås ved et lavere overføringsnivå, og det er fullt mulig for mange bønder å drive med større lønnsomhet dersom rammevilkårene gradvis dereguleres og eiendomsretten blir styrket. For Høyre er det viktig at næringspolitikken skal bidra til størst mulig verdiskaping. Dette gjør det nødvendig å holde igjen på subsidienivået overfor et jordbruk som i 2007 vil motta nærmere 20 milliarder kr i overføringer og skjermingsstøtte. Høyre ønsker at bønder som satser, som har kreativitet og høy kompetanse, skal ha gode muligheter til å lykkes. Reformer i jordbruket må skje gradvis, og de må ta utgangspunkt i dagens politikk med sine reguleringer, sine styrker og sine mange svakheter. Konkurranse- og forbrukerpolitikken har etter Høyres vurdering vært en av de store skuffelsene etter regjeringsskiftet. Regjeringen ser ut til systematisk å nedprioritere forbrukerhensyn. Det gjelder i forhold til overprøving av Konkurransetilsynets fusjonsforbud og i forhold til innstramminger i regi av Landbruks- og matdepartementet. Det er et paradoks når selv norske sauebønder rammes av nye grensehindringer som skal tilgodese et ellers lite konkurransedyktig produkt fra bondeeide Tine. Det er også ganske selsomt å observere Landbruks- og matdepartementets angrep på Konkurransetilsynets vedtak knyttet til osteimport. På meieriområdet blir de uavhengige aktørene utsatt for både uthalingstaktikk og rene skinnprosesser. Kjøttindustrien opplever at rammevilkår for utenlandsk bearbeiding av norske råvarer, vedtatt så sent som i 2005, plutselig blir strammet inn. I sum går konkurransepolitikken og landbrukspolitikken tunge skritt i feil retning for forbrukerne og for næringslivet. I Høyre gleder vi oss over at Regjeringen bryter mange valgløfter. Vi var spesielt entusiastiske sist fredag, da Regjeringen brøt løftet om å innføre en ny, forsterket ervervslov, og droppet ideen om økte kostnader for bedrifter som omstiller, og en eventuell innføring av salgsplikt. Vi er glad for at regjeringspartiene innser at en såkalt langt mer aktiv statlig eierskapspolitikk heller ikke er en god idé. Høyre mener at slike virkemidler hindrer omstilling og etablering av arbeidsplasser i Norge, og vi tar til etterretning at Regjeringen nå tar til fornuft i den type spørsmål. Næringspolitikken preges av at landet er inne i en sterk økonomisk høykonjunktur. Jeg registrerer at Regjeringen ønsker å ta æren for denne høykonjunkturen. Det er nok litt tidlig. Det er først i 2007 og 2008 at konsekvensene av denne regjeringens økonomiske politikk blir synlig. I Høyre er vi opptatt av at man i gode tider ikke skal legge grunnlaget for de dårlige tider, men heller investere for at oppgangen skal fortsette. På dette punkt mener vi at Regjeringen burde tenkt lenger fram. Man burde investert mer i forskning og kunnskap, man burde brukt mer penger på veibygging, fokusert mer på tilgang på kompetent arbeidskraft og gitt bedriftene bedre rammevilkår. Verdier må skapes før de kan brukes. Dette er Høyres hovedbudskap i næringspolitikken. Jeg vil ta opp forslaget fra Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre i innstillingen. Jeg vil også vise til Kristelig Folkepartis forslag, nr. 16, som er utdelt i salen, og be om at det voteres over dette forslaget etter at forslag nr. 5 om samme tema eventuelt har falt.