Vi har fått ei samfunnsutvikling der det no er fellesskapet og fellesskapsløysingane som er det viktigaste. Det er bra. Det gjeld ikkje minst barn og unge. Vi opplever no ei regjering som gjennomfører tidenes største satsing på barn og unge på mange område, med mange tiltak og verkemiddel. Barnehagesatsinga er kanskje den aller største, med plassar til alle som ønskjer det, med god kvalitet og låg pris for foreldra. Det er den lovnaden som vi har gitt i Soria Moria, og det er det vi no ser skje. I dag får ni av ti som ønskjer det, plass i barnehagen, og neste år skal alle som ønskjer det, få barnehageplass. 2007 kan, med vår vilje til å satse på barnehagar, bli eit historisk år for barnehagepolitikken her i landet, men ikkje minst eit historisk år for dei barna som då vil få den plassen dei ønskjer seg i barnehagen, og som dei har venta på. Det er ikkje lett, men det er mogleg. Tromsø har greid det, Trondheim greier det i løpet av hausten, og det fortel oss at når Regjeringa stiller opp, og det er politisk vilje lokalt, slik desse to raud-grøne byane viser, er det fullt mogleg å gi alle som ønskjer det, ein plass i barnehagen. Barnehagar er fellesskap, inkludering og deltaking og eit tydeleg eksempel på at det er dei verdiane som er viktige for denne regjeringa og dette stortingsfleirtalet. Eit anna eksempel er vår satsing på kultur. Kulturen har først og fremst ein eigenverdi som er viktig for oss alle, men kultur bidreg òg til å nå så mange andre viktige mål og ønske. Kultur skapar inkludering og samhald og medverkar til kreativitet, trivsel og utvikling for barn og unge, men òg for alle oss andre. Vi skal sørgje for at Noreg blir ein leiande kulturnasjon. Vi skal sørgje for å styrkje satsinga på dei som driv frivillig arbeid. Vi skal sørgje for å løfte både amatørar og profesjonelle innafor kunst- og kulturlivet, anten det er barn som skal lære å spele kornett i skolekorpset, profesjonelle symfoniorkester, skodespelarar på nasjonale scenar eller teater- og revygrupper over det ganske land. Kulturlivet i Noreg opplever no om dagen noko som nærast må sjåast på som glansdagar. Optimismen er stor, forventningane er store, og resultata blir gode. Der tidlegare storting har måtta kjempa og slåst for å få til ei kultursatsing på nokre titals millionar, er det no slik at det er hundretals millionar i ekstrasatsing vi snakkar om. Vi ser at det å satse på dei fellesskapa som kulturen skapar, gjer oss alle rikare. Det er tanken bak det kulturløftet vi har gitt, det er tanken bak Soria Moria-lovnadene, og det er resultatet vi ser når vi no innfrir og følgjer opp vår vilje til å satse på kultur, aktivitet, opplevingar og deltaking. Gjennom Kulturløftet sørgjer stortingsfleirtalet og Regjeringa for at kulturpolitikken er sett skikkeleg på dagsordenen. Vi skal sørgje for at kulturen sin del, som i mange år har vore på 0,5–0,6 pst. av statsbudsjettet, i 2014 skal vere på 1 pst. Det er ambisiøst, men det er fullt mogleg når det er politisk vilje til det. Då denne visjonen og denne politiske viljen blei sett ned på papiret, var det mange som meinte det var uansvarleg, at det var overbod, og at det ikkje stod til truande. Eitt år med ny regjering og nytt fleirtal har vist at vi er godt i gang, og vi skal følgje opp i åra som kjem. Eit anna grep for å heve kulturen sin politiske status – i tillegg til det vi gjer for å auke løyvingane – er arbeidet med ei kulturlov. Vi har lovverk på veldig mange område i dag, og vi har fleire innafor kulturlivet. Men vi har ikkje hatt ei generell kulturlov som seier noko om det offentlege sitt ansvar for å leggje til rette for kulturaktivitetar og kulturdeltaking for alle over heile landet – anten det er i Valdres, i Oslo eller nokon annan stad. Det at vi no er i gang også med dette arbeidet, er ei stadfesting av det systematiske og gode arbeidet Regjeringa gjer for å styrkje kultursektoren. Det førre stortingsfleirtalet var imot, Kultur-Noreg var for, og vi er på lag med Kultur-Noreg. Trontala fortel oss at vi er godt i gang med å innfri barnehagesatsinga, Kulturløftet og alle dei andre satsingane i Soria Moria-erklæringa, og ho fortel oss at det er satsinga på fellesskapet og fellesskapsverdiane som skal prege politikken også i neste budsjettår. Det bør vi alle vere veldig glade for og setje stor pris på.