Kristelig Folkeparti mener, i likhet med det Signe Øye fra Arbeiderpartiet uttalte på Arbeiderpartiets vegne, at det er uakseptabelt lang ventetid/saksbehandlingstid for å få visum til Norge. Jeg hadde for kort tid siden et møte med en nordmann som hadde jobbet lenge i et afrikansk land. Han hadde søkt visum for sitt barns mor. Søknaden var blitt avslått. Han fikk beskjed om at anken på dette avslaget ville ta åtte måneder. Hans sønn er norsk. Før en eventuell anketid vil utgå, vil dette paret være gift og sannsynligvis løse problemet slik. Dette er uakseptabelt. Det har i løpet av de siste årene funnet sted en innstramming av visumpolitikken overfor en del land. Det er nødvendig for Norge å følge opp sine folkerettslige forpliktelser som ligger i Schengen-samarbeidet. Norge har også behov for en viss kontroll og regulering av hvem som kommer på besøk til landet, og vi må sørge for at visum ikke misbrukes. Det er likevel klart at det for mennesker fra enkelte deler av verden nå ser ut til at innstrammingen har gått for langt. Blant annet har det blitt tilnærmet umulig å komme på besøk til Norge dersom man kommer fra enkelte u-land, er ung, arbeidsledig og ugift. Forslaget fra representanten Simonsen om å åpne for at den som inviterer en person fra et visumpliktig land, kan stille en bankgaranti, er av enkelte i media blitt framstilt som et forsøk på ytterligere innstramming i visumpolitikken. Denne framstillingen er imidlertid langt fra det som har vært Kristelig Folkepartis begrunnelse for å støtte en utredning av forslaget. Tvert imot, Kristelig Folkeparti mener det vil være nyttig å utrede nye muligheter for å liberalisere visumreglene, spesielt dersom dette kan gjøres på måter som ivaretar behovet for nødvendig kontroll. Etter Kristelig Folkepartis mening er det i lengden uholdbart dersom innbyggere i Norge ikke skal kunne ta imot slekt og venner på besøk, og for noen vil dette si til sitt nye hjemland. Kristelig Folkeparti vil også understreke at det vi ber om, er en utredning. Det er nemlig grunn til å være forsiktig med å innføre regler som kan få uheldige konsekvenser. For eksempel kan det være fare for at den som inviterer, kan bli utsatt for press, eller at vedkommende ikke har økonomisk evne til å dekke et innløsningskrav. Kristelig Folkeparti ønsker heller ikke å være med på en ordning som begrenser muligheten for å søke asyl for søkere som har et faktisk beskyttelsesbehov. Når representanten Heikki Holmås snakker om flertallet, som om vi alle vil ha en innstramming, er altså ikke det riktig. Vi imøteser derimot at forslaget utredes nettopp så det kan være et supplement, og at departementet kommer tilbake med utredningen og et eventuelt forslag i neste stortingssesjon. Man har tidligere i debatten vært inne på den danske modellen. Ifølge det som stod i Aftenposten 26. februar, sies det fra de danske myndighetene at de som har fått visum, 160 siden 1. oktober i fjor, i hovedsak er unge ugifte med liten tilknytning til hjemlandet gjennom arbeid eller familie. De kommer til Danmark fra land vi erfaringsmessig har mange asylsøkere fra. De fleste som har fått det nye visumet, er enten fra Tyrkia eller Thailand, og ingen har hittil forsøkt å hoppe av i Danmark, slik at bankgarantien på 50 000 kr er blitt konfiskert. Dette skulle tyde på at det er verdt å utrede dette, og det er ikke slik som representanten Holmås beskylder noen av oss andre for å tenke. Vi tenker selv!