En av de første befaringer som arbeids- og sosialkomiteen gjennomførte i fjor høst, var et besøk hos Abelia, som er NHOs forening for kunnskaps- og teknologibedrifter. De arbeider aktivt for at deres medlemsbedrifter skal ansette, tilrettelegge for og beholde kompetente funksjonshemmede arbeidstakere. Abelia etterlyste den gang en ordning de kalte «Green Card», en ordning som skulle gi den funksjonshemmede arbeidssøker et dokument fra trygdekontoret som viste at en eventuell kostnad ved å tilrettelegge arbeidsplassen ville bli dekket av trygdekontoret og utført av hjelpemiddelsentralen umiddelbart etter ansettelse. Til tross for at arbeidsmarkedet er blitt betydelig bedret, er situasjonen for personer med nedsatt funksjonsevne like vanskelig. Det er fortsatt for mange som faller utenfor, til tross for intensjonene i IA-avtalen. Nasjonalt dokumentasjonssenter har utarbeidet en undersøkelse som viser klart at personer med nedsatt funksjonsevne stiller langt bak i køen når bedrifter innkaller til jobbintervju, selv om de er godt kvalifisert for stillingen. Det er tverrpolitisk enighet i komiteen om at dette er bekymringsfullt, og det er derfor stor vilje til å få snudd denne negative trenden. I brev av 19. mai fra statsråden kan vi lese at en slik ordning som etterlyses av forslagsstillerne, skal ha blitt innført av Rikstrygdeverket høsten 2005, under navnet «Garanti for oppfølging». Fremskrittspartiet synes ideen om «Green Card» er veldig god, og er derfor svært bekymret over at ingen berørte parter ser ut til å ha fått med seg at en «Green Card»-ordning allerede er innført. En ringerunde til noen trygdekontorer og hjelpemiddelsentraler viser at denne ordningen er dårlig kjent, eller helt ukjent, til tross for at det faktisk er disse som skal administrere ordningen. Brukerorganisasjoner vi har vært i kontakt med, synes heller ikke å kjenne denne ordningen. Det er på denne bakgrunn betryggende at statsråden i sitt brev av 19. mai gir uttrykk for at ordningen vil bli evaluert til høsten når den har vart i ett år, og at Rikstrygdeverket da vil vurdere omfanget og virkningen av ordningen. Videre sier statsråden i samme brev at «myndighetene og partene i arbeidslivet(…) vurderer innretningen på virkemidlene i IA-avtalen. I den forbindelse drøftes det om det er behov for en mer omfattende tilretteleggingsgaranti der målet er å gi arbeidsgiver en trygghet for at arbeidssøkere med redusert funksjonsevne får den nødvendige bistand som funksjonsnedsettelsen krever i den konkrete arbeidssituasjon». (…) Det er en samlet komite som imøteser den varslede evalueringen av gjeldende garantiordning og forutsetter at gjennomgangen tar for seg både innhold, regelverk og spørsmål om i hvilken grad ordningen er gjort tilstrekkelig kjent for brukerne, idet det synes klart at ordningen i dag er svært lite eller overhodet ikke kjent for involverte parter. Det er viktig å understreke at det er av avgjørende betydning at alle virkemidler, både økonomiske og tekniske, er avklart til intervjuet, og at de utløses umiddelbart ved bekreftelse om ansettelse. Det er derfor betryggende når statsråden i sitt oppfølgingsbrev av 1. juni skriver: «Departementet vil i samarbeid med Rikstrygdeverket følge opp ordningen videre for å sikre at den blir godt kjent og benyttet på alle landets hjelpemiddelsentraler.» Komiteen foreslår på denne bakgrunn at dokumentet vedlegges protokollen.