Det var sosialdemokratiet, den politiske venstresiden og fagbevegelsen som drev gjennom retten til niårig grunnskole på 1960-tallet, og retten til 13-årig videregående skole på 1990-tallet, ut fra den erkjennelsen at kunnskap er makt. Det å fordele kunnskap er grunnleggende viktig. Men når Odd Einar Dørum knytter kunnskap til makt opp mot 2. fremmedspråk, om det skal være obligatorisk eller være frivillig og tilvalgsfag, kortslutter det for meg. Det at en elev velger å fordype seg i andre fag, bruke flere timer på andre fag, er ikke uttrykk for noe annet kunnskapssyn. Det er et uttrykk for at kunnskap er makt. Så det å spille på denne retorikken faller på sin egen urimelighet. Så har jeg et konkret spørsmål til Dørum om morsmålsopplæringen. I forrige periode endret vi loven slik at retten til morsmålsopplæring for elever med minoritetsbakgrunn ble svekket. Kan Dørum være med på å styrke denne retten igjen, nettopp for å styrke språkopplæringen?