Siste taler snakker mye om barn og ungdoms muligheter – om etterkommernes muligheter. De skal ha like muligheter i det norske samfunn som alle andre. Det er vel og bra. Men hva er det da som gjør at Kristelig Folkeparti er imot forslaget fra Fremskrittspartiet, SV og Senterpartiet om å opprette en egen avdeling i barnevernet som skal gripe fatt i saker der man ikke vet hvor barna er, men har mistanke om at de kanskje befinner seg i utlandet, nettopp for å gi dem en skikkelig oppfølging? Hvis man ønsker å gi alle barn like muligheter, hva er det som gjør at Kristelig Folkeparti fortsatt, på tross av de rapporter som har kommet fra Redd Barna og andre, blånekter for at barn som er enslige mindreårige asylsøkere, skal ha de samme rettigheter og den samme muligheten til å bli tatt hånd om av barnevernet, og at barnevernet skal ha det overordnede ansvaret for dem istedenfor Utlendingsdirektoratet?