Det er viktig at dette spørsmålet blir tatt opp, og det er jo hyggelig å høre at det er bred enighet om at de private avtalespesialistene vil være viktige i årene som kommer. Jeg blir litt bekymret når jeg hører at noen er redd for at de private avtalespesialistene skal bli en sovepute. Dit tror jeg aldri vi kan komme, snarere tvert imot. Det er nettopp det at man har de private avtalespesialistene, som gjør at det offentlige helsevesenet må skjerpe seg. Det at man har noe å sammenligne seg med, at man har noen andre som kan gjøre den samme jobben, er veldig viktig. Jeg ser heller ikke noen stor fare ved det om dette skulle bli mye større. Det er ikke noe som tilsier at de private gjør en dårligere jobb, eller at de gjør det dyrere, snarere tvert imot, og da kan jeg ikke se den helt store faren ved at dette skal bli større. Vi skal ha et offentlig betalt helsevesen, og så er det viktigste at pasientene får den aller beste behandlingen. Det som er en fare, slik det har vært nå, er at det er veldig stor usikkerhet. Det gjelder dette området, det gjelder også andre områder hvor helseforetakene har avtaler. Det gjelder klinikker de har avtaler med, det gjelder rehabiliteringsinstitusjoner, og det gjelder avtalespesialistene. Dette fører jo til at mange kvier seg for å opprette et nytt tilbud og komme med tilbud som det offentlige kan nyttiggjøre seg. Det fører jo også til at veldig mange dyktige spesialister ikke tør å søke seg til disse stedene, og det er en stor fare. Vi hadde en sak her i forrige uke angående Lillestrømklinikken og en privat avtalespesialist innenfor psykiatri, Leif Roar Falkum, som tok opp en sak med at de ikke fikk jobb. De hadde opprettet et tilbud med høy kompetanse og stod klare til å yte tjenester, men de fikk ikke jobb. Og det er klart, hvem er det som tør å satse på noe slikt i framtiden hvis man skal ha signaler fra Regjeringen som er så uklare at man ikke vet om man skal kunne få avtaler i ett år, et halvt år eller hvor mye man får å gjøre? Det går ikke. Vi må ha forutsigbarhet og stødige rammebetingelser som gjør at spesialister tiltrekkes, enten det er det offentlige helsevesenet eller privat. Disse må kunne jobbe om hverandre og få gode avtaler. Det er en skjerping for det offentlige helsevesenet at man har gode private tilbud i tillegg. Jeg vil også få lov til å ta med, selv om ikke det er saken nå, dette med rehabiliteringsinstitusjonene som nå på slutten av året sitter og ikke vet om de får avtaler neste år. Dette går selvfølgelig utover de ansatte der, det gjør at man ikke tør å satse og bygge opp tilbudet som det skal være, og det går også utover pasienter som er inne i behandlingssituasjoner, som ikke vet om de får et tilbud neste år. Jeg tror det er viktig nå at Regjeringen setter seg ned og tenker seg om når det gjelder hva slags helsevesen vi skal ha. For det er ikke bra, og det har vært en storm av henvendelser dette året både fra pasienter og fra dem som driver med spesialiteter, om at det er for mye usikkerhet. Så det hjelper ikke så veldig mye at man sier at det private skal være en del av det, nå skal man ha ting ut på høring osv. Det må skje noe, og det må komme mye klarere signaler, slik at vi får et helsevesen hvor spesialister tør å satse, hvor de tør å opprette gode tilbud, alternativer, og kan være med og bidra så vi får et så godt helsevesen i Norge som mulig, og så rimelig som mulig . Gode rimelige tjenester og forutsigbarhet er det vi vil ha.