Et aktivt landbruk i alle deler av landet er et viktig virkemiddel for å opprettholde hovedtrekkene i dagens bosettingsmønster og også et levende kulturlandskap. Dette medfører at vi må legge til rette for en variert bruksstruktur. Skal vi få dette til, må vi ha et robust jordbruk. Kristelig Folkeparti mener at vi trenger både volumproduksjon og nisjeproduksjon, og at disse ikke må settes opp imot hverandre. Når det gjelder volumproduksjon, må jo det defineres ulikt i de ulike delene av landet, og jeg ser derfor ikke noen motsetning mellom disse begrepene og det statsråden i sitt innlegg kaller «ryggraden» i landbruket. I mitt fylke, Østfold, ligger landskapet godt til rette for å dyrke korn. Det gjør vi, og det skal vi fortsette med. Men skal vi få dette til, er det viktig å sikre bøndene stabile og forutsigbare rammevilkår som gir mulighet til den samme utviklingen i inntekt som for andre. At Regjeringen bruker skattelette som hovedgrep for å øke inntektene, ja det er nokså overraskende med denne regjeringen. Men for meg må det også være lov til å spørre: Hvor mange bønder vil få full uttelling på skatteseddelen? Jeg forutsetter at regningen for denne skatteletten ikke blir belastet kommunene, men at staten kompenserer dette på et gitt tidspunkt. Et flatt og frodig fylke som Østfold er, gir noen miljømessige utfordringer – jeg tenker her på avrenning. Å satse på fangdammer er da av stor betydning. Det er derfor med stor skuffelse jeg registrerer at det ikke blir gjort unntak i årets jordbruksoppgjør i forhold til SMIL-forskriften når det gjelder finansiering av fangdammer i vassdrag med særskilte utfordringer. Statsråden sa i sitt innlegg at denne avtalen «styrker miljøprofilen». Ja, men et viktig tiltak for landbruket i min del av landet nådde dessverre ikke opp i denne miljøstyrkingen. Skal vi klare å drive med kornproduksjon til beste for landet, trenger vi noen ordninger som ivaretar dette i forhold til landskapet vi snakker om. Jeg må si det er skuffende å merke at det var Regjeringen som ikke så nødvendigheten av en slik endring, ikke landbruksnæringen. Helt til slutt: Jeg er glad for den satsingen som kommer til uttrykk gjennom satsing på bioenergi. Dette er god landbrukspolitikk, det er god energipolitikk, det er god miljøpolitikk – og da er det vel som et kinderegg.