Nyttårsaften venter jeg og mannen min barn. Nå har jeg gått gravid i snart ni måneder, og det er ikke fritt for at man har gjort seg tanker om hvilken verden og hvilket liv det lille barnet vil få. Jeg tror at alle blivende foreldre får en slags trang til å tenke litt lenger enn man har gjort før. For meg har det f.eks. blitt en liten aha-opplevelse at 2050 ikke lenger er en fjern framtid, men et tidspunkt da min kommende datter ikke engang vil ha fylt 50 år. Mens jeg har gått gravid, har nye og alarmerende rapporter om jordas miljøtilstand blitt publisert, og vi opplever i dag en global oppvåkning om hvor alvorlig miljøtrusselen er. Grønlandsisen smelter, og det skjer raskere enn vi har trodd tidligere. Forsvinner grønlandsisen, vil verdenshavene øke med sju meter. FNs klimapanel mener at i løpet av det neste århundret kan havnivået øke med så mye som en hel meter. En meter havøkning endrer geografien. En meter havøkning tilsvarer halve Bangladesh. Klimatrusselen er den største miljøutfordringen menneskeheten står overfor. I høst fikk den britiske regjeringen overrakt Stern-rapporten, som slår fast at kostnadene ved ikke å gjøre noe med klimatrusselen er astronomiske, mens det lønner seg å iverksette tiltak – jo tidligere, jo bedre, både for naturen og for økonomien. I Norge har Regjeringen ved miljøvernministeren mottatt Lavutslippsutvalgets innstilling, som beskriver hvordan vi i Norge kan redusere utslippene med 50–80 pst. innen 2050. Lederen av utvalget, Jørgen Randers, sa da han la fram rapporten, at det står at dette ikke er umulig dyrt. Og så la han til at hadde han skulle bestemt helt selv, ville han ha skrevet at det var rasende billig. Klarer vi å følge opp Lavutslippsutvalgets innstilling og redusere utslippene med to tredjedeler innen 2050, er det en arv jeg vil være stolt av å kunne gi til min datter når hun runder 50. Miljøsatsingen går som en grønn tråd gjennom hele statsbudsjettet. De samlede miljørelaterte bevilgningene istatsbudsjettet for 2007 er beregnet til 23,3 milliarder kr, mot vel 20,5 milliarder kr i 2006. Dette er en økning på 3 milliarder kr, eller vel 15 pst., og viser at Regjeringen prioriterer miljøvern høyt. La meg trekke fram noen ting spesielt: bevilgningene til CO2-rensing på over 780 mill. kr, økningen i tilskudd til ny fornybar energi og energieffektivisering med 50 pst. på ett år, satsingen på jernbane – 1 milliard kr mer, eller også en økning på 50 pst. – omleggingen til mer miljøvennlige avgifter og, til slutt, ikke minst den opptrappingen vi har fått til innenfor det miljørettede utviklingssamarbeidet. Lavutslippsutvalget sier at CO2-rensing er et av de aller viktigste tiltakene vi kan gjennomføre for å redusere utslippene av CO2. I budsjettet er det altså satt av 720 mill. kr til rensing på Kårstø i 2007. Det er riktig av Norge å ha en ambisjon om å bli verdensledende på fangst og deponering av verdikjeden knyttet til CO2. Det er klokt av Regjeringen å prioritere slik at vi bidrar til å utvikle teknologi som reduserer kostnadene ved fangst og deponering av CO2, slik at dette kan bli en teknologi som kan bli tatt i bruk i stor skala over hele verden. Vi har en visjon om at Norge skal være en miljøvennlig energinasjon. I budsjettet opprettes et grunnfond for fornybar energi og energieffektivisering. Dette har det vært mye kritikk av i dag, men meg bekjent er det ingen partier som i dag kommer til å stemme mot at fondet opptrettes. La meg også si at bare fra 2006 til 2007 er det 50 pst. økning i alt som heter støttetiltak til energieffektivisering og ny fornybar energi. Jeg vil kalle det en god start. Så er jeg glad for at vi har en utålmodig opposisjon som ønsker enda mer satsing, men det er altså 50 pst. mer enn hva Bondevik II-regjeringen fikk til. I statsbudsjettet gjør vi i tillegg noen viktige grep når det gjelder miljøavgifter, for å redusere utslipp av klimagasser. Omlegging av bilavgiftene har vi fått til på ett år, og det vil bidra til å få ned utslipp. Det samme vil forslaget om å innføre CO2-avgift på gass gjøre. I samferdselssektoren har vi fått til en kjempesatsing på jernbane, 1 milliard kr mer til jernbane på ett år. Det er masse. Det er å fylle opp Nasjonal transportplan. Som tidligere medlem av samferdselskomiteen må jeg si at det er jeg spesielt fornøyd med. Jernbanesatsingen vil også bidra til å redusere lokal luftforurensing, og selvfølgelig bidra til å få ned utslipp. I budsjettet øker også bevilgningene til det miljørettede utviklingsarbeidet med 350 mill. kr. Det er en kraftig økning. Det vil kunne bidra til å redde regnskog, f.eks. i Asia, Amazonas og Afrika, og sikre livsgrunnlaget til folk som lever i og er avhengig av regnskogen. Det haster med å redde regnskogen. Hvert år forsvinner regnskog tilsvarende halvparten av Norges areal. Det er skog med plante- og dyrearter som forsvinner for alltid. Jeg er glad for at Regjeringen har som målsetting at vi skal være verdensledende på området miljørettet utviklingsarbeid. Også i Norge er vi opptatt av å ta vare på plante- og dyrearter. Stortinget og Regjeringen har et felles mål om å stanse utryddelsen av arter innen 2010. Det er en ambisiøs målsetting, som krever økt innsats og nye tiltak hvis man skal lykkes. Vi har bare tre år på oss på å stanse denne utviklingen. I går la Artsdatabanken fram den nye rødlisten over truede plante- og dyrearter i Norge. De har vurdert ikke mindre enn 18 500 arter. Av de artene som er vurdert, er 3 800 registrert på listen som truede eller sårbare. Det er den utfordringen vi står overfor. Artene trues i Norge fordi leveområdene deres forsvinner. Det skjer gjennom utbygging, tømmerhogst, moderne landbruk og drenering av våtmarker. Halvparten av de truede plante- og dyreartene befinner seg i skogen. Hvordan vi forvalter og verner om vår skog, er helt avgjørende for om vi klarer å ta vare på artsmangfoldet for framtiden. I statsbudsjettet øker bevilgningene til nytt skogvern – ikke reduseres, som representanten Kvassheim påstod. Så er det viktig å få med seg at vi sier at i tillegg til den økningen som er satt av i statsbudsjettet, skal vern av området i Trillemarka finansieres som en egen sak som kommer over jul. Nå vet ikke jeg hvilke ambisjoner representanten Kvassheim har for vernet i Trillemarka, men nærmest uansett ambisjonsnivå, vil det bety at neste år vil være det året gjennom tidene da vi satser mest på skogvern, og ikke minst, som Kvassheim prøver å framstille det som. Jeg er også fornøyd med at budsjettet på dette området, som handler om biologisk mangfold og det å fremme friluftsliv for 2007, økes med 10 pst. sammenlignet med 2006. Norge er alene om å forvalte de siste restene av den europeiske villreinstammen. Norge er det eneste landet i Europa som har et intakt høyfjellsøkosystem, og villreinen er derfor en norsk ansvarsart. Det er så fantastisk det vi forvalter. Hvis man står på Hardangervidda og ser – som man mange ganger kan – en flokk på flere tusen dyr bevege seg fra vinterbeite til sommerbeite, så skal man til Serengeti, der gnuen vandrer, for å finne noe tilsvarende, eller til Canada for å se karibuens vandring der. Vi har ansvar for å ta vare på dette for kommende generasjoner. Villreinsentrene, som vi opprettet i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, skal være nøkkelen til å ta vare på villreinbestanden. Derfor er jeg også glad for at flertallet i komiteen øker bevilgningene til villreinsentrene nettopp for å styrke dette arbeidet. La meg ta en liten visitt innom Fremskrittspartiets budsjett, som viser at de raserer Miljøverndepartementets budsjett. De kutter 387,2 mill. kr. Konsekvensene av det vil være at det internasjonale miljøarbeidet ligger med brukket rygg, og alt arbeid for å ta vare på artsmangfoldet i Norge ligger med brukket rygg. I tillegg kutter man all rensing av CO2, og klimaarbeidet vil også ligge med brukket rygg. Norge vil da kanskje konkurrere med Bush om å være dårligst i klassen. Det må være et dilemma for Kristelig Folkeparti og Venstre å ha slike samarbeidspartnere. La meg helt til slutt si: Vi har en ambisjon om å gjenreise Norge som miljønasjon. Til våren markerer vi 20-årsjubileet til Brundtland-rapporten. Da skal vi gjøre det hun sa den gangen: Vi skal tenke globalt og handle lokalt.