Som det går fram av innstillingen, er det stor grad av enighet i komiteen om merknadene til Sametingets beretning for 2004. Det er et godt utgangspunkt for at vi fortsatt skal kunne videreutvikle et forhold til Norges egen urbefolkning som det står respekt av, og som er i ordnede former. Selv om mange av sakene som berører samepolitikk, ligger i forskjellige departement, er det viktig at vi på denne måten også får mulighet til å diskutere den helhetlige, samordnede samepolitikken i sammenheng. For å videreutvikle forholdet til Sametinget og den samiske befolkningen er konsultasjonsordningen som har blitt innført, av stor betydning. Det er viktig for å oppfylle våre internasjonale forpliktelser at urfolks rett til å bli hørt i saker som de berøres av, blir ivaretatt på en skikkelig måte. På samme måte synes jeg det er viktig at vi nå har fått til økt bevilgning til og styrking av mulighetene for Sametingets kontroll av egen virksomhet gjennom Sametingets kontrollkomite. Den er styrket med tanke på de merknader som tidligere har vært framlagt i den sammenheng, og vi ser nå at vi har kommet et godt stykke videre. En vesentlig del av utviklingen på det samiske området et knyttet til kultur i vid forstand. Derfor er det viktig at komiteen, bortsett fra mindretallet, er enig om styrkingen av både kulturinstitusjoner og kulturaktiviteter. Til det hører også retten til å utvikle språk og egen identitet. Derfor er komiteens merknader når det gjelder både skole, bl.a. i Kautokeino, et bredt utvalg av linjer i den videregående skolen og ikke minst den utviklingen vi nå ser med bygging av et nytt vitenskapsbygg i Kautokeino, som gir mulighet til å samle den akademiske kompetansen på de samiske miljøene, spesielt viktig. Det tror vi vil føre til en positiv utvikling for den samiske kulturen, det samiske språket og kunnskapen om det samiske samfunnet. Likeledes blir det interessant å følge videreutviklingen og oppfølgingen av finnmarksloven og Finnmarkseiendommen framover. Den måten vi har organisert det forholdet på, er jo et nybrottsarbeid internasjonalt. Det var også tema da komiteen for kort tid tilbake var i Genève og besøkte både Høykommissæren for menneskerettigheter og ILO, som jo begge jobber med urfolksspørsmål som en del av sitt område. Det var interessant å se at den måten vi i Norge har behandlet disse spørsmålene på, ble framhevet som eksempel til etterfølgelse for andre land rundt oss. Komiteen har også vært i Karasjok og Kautokeino og bl.a. besøkt Sametinget og sett at den ambisjon som Stortinget har om å bidra positivt til å utvikle identiteten, aktiviteten og initiativene fra samiske miljøer gjennom opprettelsen av Sametinget, blir fulgt opp. Det gir virkelig gode resultater, og vi vil etter noen år få se at Sametinget fungerer som forutsatt. Det gir, som sagt, når det gjelder både kultur, næringspolitikk og ikke minst kompetanseheving, gode resultater. Det er derfor gledelig at komiteen i så stor grad står samlet bak innstillingen og kommentarene til beretningen for 2004. Det er litt merkelig at et enkelt parti ikke engang er i stand til å innse at den samiske befolkningen er en urbefolkning i Norge. Men hvis vi ser bort fra det minoritetsstandpunktet som det innebærer i komiteen, er alle sammen enige om at den utviklingen vi nå er inne i, er god og må videreføres.