Det er bred enighet om at det er et overordnet mål i distrikts- og regionalpolitikken å legge til rette for likeverdige levekår i hele landet og å opprettholde hovedtrekkene i bosettingsmønsteret. Det er riktig, som forslagsstillerne påpeker, at mange kyst- og øysamfunn har en god næringsutvikling og bidrar stort til verdiskapingen i landet. I distriktene ligger det meste av våre naturressurser. Verdiskapingen her danner grunnlaget for velferden både i distriktene og i urbane strøk. Men det er et faktum at folketallet i distriktene går ned. I tillegg skjer det en sentralisering innenfor distriktene, der strømmen går fra utkantkommuner til regionsentra. Vi er avhengig av at det bor folk i distrikter med rike naturressurser. Derfor må vi gjennom ulike virkemidler flytte fokus fra fraflytting til tilflytting. Gjennom ulike virkemidler må det gjøres mer attraktivt å bo i utkantene. En god distriktspolitikk avhenger av politikken på alle områder. Landbrukspolitikk, fiskeripolitikk, politikk overfor kommunesektoren og den øvrige næringspolitikken er vesentlig i denne sammenheng. Det samme gjelder også kommunenes evne til tilrettelegging og oppgaveløsning. Men også samferdsel er en viktig forutsetning for bosetting, næringsutvikling og ressursutnyttelse, og det offentlige har et ansvar for at det er et godt og moderne kommunikasjonsnett i hele landet. Avstandskostnader er en av de største utfordringene for næringslivet i distriktene. Bedre kommunikasjonsløsninger er viktig for en positiv utvikling. Et velfungerende, lønnsomt, mangfoldig og aktivt næringsliv er en forutsetning for å sikre velferdssamfunnet og bosetting og livskvalitet i bygd og by. Næringslivet har de senere år blitt utfordret av skjerpet konkurranse. Bondevik II-regjeringen fikk kontroll over kronekurs og renteutvikling. Det har skapt ny optimisme i næringslivet, også i distriktene. Nå ser vi tendenser til stigende rente og sterkere krone, noe som kan føre til nedleggelser og utflagging, og dermed tap av arbeidsplasser. Kristelig Folkeparti mener det er viktig at næringslivet til enhver tid har konkurransedyktige vilkår. Næringspolitikken henger nøye sammen med velferds- og kulturpolitikk. Ved bedriftsetablering er det også viktig å kunne tilby et godt lokalsamfunn med gode skoler, barnehager, helse- og kulturtilbud. Men samferdselspolitikken er ikke mindre sentral: Bedre infrastruktur, gode veier og andre transportløsninger er viktig. Vi bør sikre transportløsninger som er tjenlige for næringslivet og for lokalsamfunnene. I arbeidet med Nasjonal transportplan samordnes de ulike tiltakene i de ulike sektorene, og synspunkt fra lokale myndigheter og lokalt næringsliv innhentes. Det er bra at Nasjonal transportplan er en helhetlig plan med et totalblikk på samfunnet. Det er viktig å se sammenhenger – alt henger jo som kjent sammen med alt. Kristelig Folkeparti er enig i at også en kartlegging av øysamfunn og kystkommuner som er ensidig avhengig av bilferge og hurtigbåt, bør ses på, bl.a. i forbindelse med Nasjonal transportplan-prosessen. Men vi tror det er viktig at Stortinget får en grundig vurdering tidligere av hvordan øysamfunn og kystkommuner som samferdselsmessig er ensidig avhengig av bilferge og hurtigbåt, kan gis en bedre mulighet for næringsmessig verdiskaping. Vi er derfor med på mindretallsforslaget med dette tema, og utfordrer statsråden til å svare positivt på mindretallets forslag denne gangen. Statsråden uttaler i brev til komiteen at Regjeringen vil legge fram en egen stortingsmelding om distrikts- og regionalpolitikken, der bl.a. transportpolitikken vil være et viktig virkemiddel. Kristelig Folkeparti ser fram til å behandle også denne meldingen. Og jeg vil legge til at her ligger det også en mulighet til å svare på dette Dokument nr. 8-forslaget. Avslutningsvis vil jeg nevne at Kristelig Folkeparti selvfølgelig støtter statsrådens presisering av at fylkeskommunene og kommunene har et ansvar for å medvirke til ønsket regional utvikling, og at ikke Stortinget bør gå inn med direkte tiltak og pålegg overfor fylkeskommunen. Målet må være å styrke kysten og distriktene og å styrke lokaldemokratiet.