Det er helt riktig at mye går bra i Norge, og det har gått bra i Norge gjennom mange år, uavhengig av regjeringer. Jeg mener det er et poeng, og jeg understreket faktisk det også i valgkampen i TV-debatter, at det ikke er svart-hvitt, at det ikke er et sosialdemokratisk paradis mot en borgerlig jammerdal, men det er valg det handler om – det handler om hvilken retning, hvilken kurs, hvilke verdier politikken skal bygge på. Det vi nå ser, er at politikken som nå føres, bygges på andre verdier. Retningen er en annen, selv om det selvsagt er uløste oppgaver. Den viktigste verdiforskjellen er at vi er opptatt av fellesskapet, at vi er opptatt av det spleiselaget som heter velferdssamfunnet, at vi ønsker å bruke pengene på det istedenfor skattelette, og der er det en ærlig uenighet mellom oss og Høyre. Vi mener simpelthen at det er viktigere med god eldreomsorg og god skole enn med nye milliarder til lavere skatt. Så er det slik at det å investere i fellesskapet, enten det er i utdanning eller det er i veier, som denne regjeringen bruker mer penger på enn Høyre, bidrar både til velferd og også til verdiskaping. Norge, Sverige og Danmark er land som har et forholdsvis høyt skattenivå, men også høy sysselsetting, høy verdiskaping.