Vi retter for så vidt også opp en feil i tredje ledd her, «Det» erstattes med «Der», men hovedsaken er å gjøre en endring i annet ledd første punktum. Når vi behandler denne saken så tidlig i denne stortingsperioden, og så kort tid etter at Stortinget behandlet Grunnloven § 100 sist, nemlig 30. september 2004, er det for å rydde av veien enhver misforståelse om det vern § 100 skal gi ytringsfriheten. Ved forrige behandling ble det reist spørsmål om uttrykket «på andet grundlag end Kontrakt eller andet privat Retsgrunnlag» i annet ledd kunne tolkes mer innsnevrende enn den betydning det var enighet om i denne sal. Debatten sist viste at det ikke var noen uenighet om at den nevnte formulering utelukkende var ment å skulle hjemle de alminnelige taushetspliktsregler som det er bred enighet om må gjelde, det være seg sensitive personopplysninger, forhold knyttet til rikets sikkerhet eller forretningshemmeligheter. Debatten viste også at det er enighet om at slike taushetspliktsregler like gjerne kan hjemles ut fra formuleringen senere i annet ledd, nemlig «(…) lader sig forsvare holdt op imod Ytringsfrihedens Begrundelse i Sandhedssøgen, Demokrati og Individets frie Meningsdannelse». Dermed blir de ordene som ved voteringen i dag forhåpentligvis tas ut av § 100 annet ledd, å anse som overflødige. Slik vil også grunnlaget for mistolkninger av Stortingets intensjoner være fjernet. Det faktum at forslaget om denne endringen er tverrpolitisk, og at innstillingen i dag er enstemmig, vil fjerne enhver tvil på dette punktet. (…) Med dette vil også en grundig debatt omkring og en bred behandling av ytringsfriheten forhåpentligvis være brakt til en omforent slutt når det gjelder utformingen av Grunnloven § 100, da med unntak av mulige språklige feil. Ytringsfrihet er jo ikke noe de politiske myndigheter gir landets borgere. Det er noe folk har. Stortingets rolle er å sikre denne rett nødvendig vern i Grunnloven og i annet lovverk, samtidig som det settes de nødvendige rammer der ytringsfriheten måtte støte an mot andre grunnleggende prinsipper i et demokrati, som individets rett til å hegne om sensitive opplysninger om egen person, om rikets sikkerhet eller om forretningshemmeligheter. Den tvil som sist ble reist rundt ordene «på andet grundlag end Kontrakt eller andet privat Retsgrundlag», var særlig knyttet til ansattes ytringsfrihet. Det var altså ikke tanken å så tvil om at ytringsfriheten også gjelder ansattes rett til å uttale seg, også om egen arbeidsplass. Tvert imot ble det fra flere i debatten sist, også av daværende justisminister Odd Einar Dørum, pekt på at den nye § 100 styrket beskyttelsen av de ansattes ytringsfrihet. Det ble vist til uttrykket i tredje ledd, «Frimodige Ytringer om Statsstyrelsen og hvilkensomhelst anden Gjenstand ere Enhver tilladte», og at begrensningen for denne ytringsfriheten kun skal kunne gjelde der «særlig tungtveiende Hensyn gjøre det forsvarlig holdt op imod Ytringsfrihedens Begrundelser». Arbeids- og integreringsdepartementet har for øvrig sendt på høring forslag til lovformulering i arbeidsmiljøloven om ansattes ytringsfrihet som skal bygge på Grunnlovens bestemmelser, slik § 100 nå blir vedtatt her i dag. Med dette anbefaler jeg Stortinget å slutte seg til forslaget til vedtak.