Jeg synes statsråden, og saksordføreren for så vidt, har hatt en ganske misvisende beskrivelse av den høringsprosessen som har vært, fordi man har talt opp antall kommuner som har vært imot denne kunngjøringsplikten. Det ville jo være det samme som å telle opp antall enkeltbedrifter i NHO-systemet som ønsker en slik kunngjøringsplikt. Faktum er at store deler av næringslivet, LO – altså fagbevegelsen – og organisasjoner som jobber mot korrupsjon, klart går inn for en slik forenklet kunngjøringsplikt. Det er et faktum at 6 pst. av kommunene i dette landet rapporterer at de har opplevd korrupsjon eller forsøk på korrupsjon, og det er et faktum at vi har hatt mange større enkeltsaker knyttet til dette i Norge som gjør at vi kanskje alle ser på korrupsjonsproblematikken med litt andre øyne. Er statsråden overhodet ikke bekymret for at det at så mange innkjøp av denne typen blir unntatt fra offentlighetens lys, faktisk kan føre til større korrupsjonsrisiko i norske kommuner, slik som bl.a. LO er?