Forslaget om en egen stortingsmelding om en samlet strategi for å sikre små og mellomstore bedrifter bedre rammebetingelser var en utmerket anledning for regjeringspartiene til å vise fram sin nye, aktive næringspolitikk. Dessverre ble det nok en gang med løfter og prat, og ingen handling. Det minner mye om den skjebnen som industripolitikken har lidd. I opposisjon ble det snakket varmt om en ny industripolitikk. Industriutvalget skulle følges opp med en egen stortingsmelding. Regjeringen derimot omtaler industripolitikken etter lang tids stillhet kun i noen korte avsnitt i Næringsdepartementets budsjettproposisjon. Regjeringspartiene og Regjeringen viser til sitt eget arbeid med stortingsmeldingen om innovasjonspolitikken. Det spesielle her er framdriften i dette arbeidet. Ikke før våren 2008 skal meldingen legges fram. Ser vi på den framdriften som har vært i arbeidet med f.eks. eierskapsmeldingen og andre saker fra Regjeringen, blir det fort høsten 2008 eller kanskje vinteren 2009. Dette er akkurat sent nok til at eventuelle konkrete forslag kan skyves over i neste stortingsperiode. Jeg synes ikke det er spesielt forpliktende eller ambisiøst. Tvert imot ser jeg på en innovasjonsmelding først i 2008 som et slags hvileskjær i næringspolitikken. Som representanten Eldegard sa, går det bra i næringslivet. Det gjør det selvfølgelig, etter fire år med en ikke-sosialistisk regjering. Men dette handler altså om å legge grunnlaget for framtidens arbeidsplasser, framtidens vekst i små og mellomstore bedrifter. Dokument nr. 8:7 tar opp mange viktige temaer for denne gruppen bedrifter. Først og fremst tror jeg det er viktig at Stortinget og Regjeringen forstår hvilken betydning denne delen av næringslivet har for vekst, verdiskaping og sysselsetting. Norsk næringsliv består i stor grad av små og mellomstore bedrifter. Pyramiden er veldig flat. 99 pst. av bedriftene har færre enn 100 ansatte, og de står for 65 pst. av alle jobber i næringslivet. 97 pst. av bedriftene har mindre enn 20 ansatte og står for 34 pst. av alle arbeidsplasser i næringslivet. 85 pst. av bedriftene, de med mindre enn fem ansatte, står for 10 pst. av sysselsettingen. Det betyr at små og mellomstore bedrifter skaper store verdier og mange jobber og representerer gode vekstmuligheter i framtidens næringsliv. Det er også viktig å merke seg at de store næringsorganisasjonene, NHO, Handels- og Servicenæringens Hovedorganisasjon og Bedriftsforbundet, sterkt anbefaler et forslag om en egen strategi for små og mellomstore bedrifter. Det antyder at disse bedriftene har spesielle utfordringer som det er viktig at vi fanger opp i næringspolitikken. Dette er utfordringer som kanskje ikke kommer klart nok fram i den næringspolitiske debatten, som i stor grad handler om de aller største bedriftene i næringslivet. La meg f.eks. peke på SkatteFUNN-ordningen, som denne regjeringen har strammet inn i årets budsjett. Det er kutt som rammer små og mellomstore bedrifters muligheter til å satse på forskning. Dette er en del av hvileskjæret når det gjelder forskning, som spesielt rammer små og mellomstore bedrifter. Økningen av formuesskatten rammer dessuten små og mellomstore bedrifter spesielt, fordi de ikke har et alternativt kapitalmarked å hente sin finansiering fra. Da vi fikk eierskapsmeldingen i forrige uke, kunne vi se at det knapt stod ett ord om hvordan en styrker kapitalgrunnlaget og eierskapet i private små og mellomstore bedrifter. I samme retning trekker også fjorårets reversering av forslaget om å øke avskrivingssatsen for maskiner, som kunne ha vært et nyttig virkemiddel for mange små og mellomstore bedrifter. Jeg vil også nevne den nye konkurransepolitikken og innkjøpsregelverket for offentlig sektor. Når det kjøpes inn for nesten 240 milliarder kr av offentlig sektor og mange av disse innkjøpene kommer fra små og mellomstore bedrifter, er det alvorlig når Regjeringen varsler at de vil heve grensen for anbudsplikt opp mot EU-nivå, som altså ligger på 1,8 mill. kr, mens dagens grense er på 500 000 kr. Det vil utelukke mange små og mellomstore bedrifter og deres mulighet for å konkurrere om offentlige innkjøp. Det samme gjelder at Regjeringen droppet obligatorisk kunngjøringsplikt for innkjøp for under 0,5 mill. kr. Det skaper et større problem for små og mellomstore bedrifter i forhold til å kunne konkurrere om denne typen innkjøp. Det er også spesielt viktig med et fleksibelt arbeidsmarked for små og mellomstore bedrifter fordi små og mellomstore bedrifter er spesielt sårbare i forhold til mangel på ansatte. Hvis man mangler en eller to ansatte i en liten bedrift, kan det få store konsekvenser for den bedriften. Det er mer alvorlig enn det er for de store bedriftene. Forslagene i Dokument nr. 8:7 burde ha vært en god anledning til å vise at man er offensiv i næringspolitikken. Dessverre viser behandlingen at Regjeringen i liten grad evner å være offensiv i forhold til små og mellomstore bedrifter. Høyre mener at vi må ha et spesielt fokus på denne delen av næringslivet, både fordi disse bedriftene er viktige, og fordi de har spesielle utfordringer og behov.