Jeg slutter meg til dem som roser initiativet fra Dørum. Det er viktig at representantene fra Oslo kan gå sammen om å identifisere problemer som er nasjonale utfordringer i hovedstaden. Når det gjelder identifisering av problemene, bidrog representanten Syversen godt da han sa at man i Søndre Nordstrand ikke har samme type problemer som vi ser i Groruddalen, hvor bl.a. opprustning av eldre blokkbebyggelse fra 1950-tallet er en stor utfordring – små to- og treromsleiligheter, der mange mennesker med små inntekter, og som kanskje ellers kan være ressurssvake, samles på et bestemt område – Groruddalen, hvor forsøplede og forurensede områder er en stor utfordring, og hvor opphopingen av levekårsproblemer nå er størst i hele byen. Det er en annen type utfordringer i Søndre Nordstrand. Utfordringene gjelder, som alle har pekt på, først og fremst inkludering, at det er en stor og økende andel, særlig av barn og unge, som har minoritetsbakgrunn. Det er en positiv mulighet, men det kreves sterke og gode inkluderingstiltak. Det er viktig at dette blir tatt opp her på Stortinget i en sånn bredde som man gjør i denne debatten, for her må vi få hele landet med oss. Hele Stortinget og Regjeringen må se at disse utfordringene kan sammenlignes med den type utfordringer vi har hatt i distriktspolitikken i Finnmark, Nord-Troms og andre steder, for det er en stor befolkning. I de områdene vi snakker om nå, bor det over 200 000 mennesker som står overfor disse utfordringene. Her må hele samfunnet være med på å bidra. Når det så gjelder disse tiltakene for inkludering av barn og unge, som er hovedutfordringen i Søndre Nordstrand bydel, og der ressursene bør konsentreres, må vi prøve å bli enige, sånn at vi ikke havner opp i traurige diskusjoner om hva som er den beste modellen, når vi nå er enige om at det skal satses. Når det gjelder diskusjonen om gratis kjernetid i barnehagene, med tanke på erfaringer fra Gamle Oslo bydel, mener jeg at det er viktig at tilbudet gis til alle barn i disse områdene, for det er snakk om inkludering, det er snakk om å lære norsk av hverandre. Det er snakk om at minoritetsbarn skal lære norsk kultur av norske barn, og det er snakk om at norske barn skal lære om minoritetsbarnas kultur, sånn at de får en god bakgrunn og en god start på skolehverdagen senere. Det vil jo være mange andre som har problemer med norsk enn dem som Byrådet nå har plukket ut i Oslo, og som vil få problemer i skolen. Jeg vil derfor tro at det for Høyres del vil være fint om Stortinget kan ha en større ambisjon, om Regjeringen kan ha en større ambisjon enn bare å plukke ut de aller svakeste, nemlig at man skal gi gratis kjernetid til alle i disse områdene hvor vi har en stor andel minoritetsbarn. Jeg synes derfor det initiativet som har kommet fra ministeren på det området, er svært positivt og helt riktig for å oppnå det vi er ute etter, nemlig inkludering. Så et par tiltak til, som er avgjørende for å inkludere barn og unge: Mange familier med minoritetsbakgrunn har ikke de samme forutsetninger for å hjelpe med lekser, ha pc hjemme for å bidra til hjemmearbeidet, slik kanskje norske barn kan ha. Derfor er leksehjelp for alle i disse områdene en viktig nøkkel – og her mener jeg alle barn, ikke bare minoritetsbarn. En tredje utfordring, som også er en nasjonal utfordring, gjelder frafallet i videregående skole, som har ligget opp mot 40 pst., ifølge undersøkelser som er gjort i disse områdene knyttet til den forrige regjeringens storbymelding. Lærlingplasser er en hovedutfordring. Utdanningsministeren har sagt at han har en arbeidsgruppe som jobber med det nå, og som vil komme med tiltak i forbindelse med neste statsbudsjett. Her må vi få styrke i disse inkluderingstiltakene for å hindre at barn og unge faller utenfor og ikke får en god start. Da gjelder det at man både fra Oslos side og fra Stortingets side påtar seg det ansvaret. I den forbindelse vil jeg si at staten på sett og vis har begynt, da man forhindret nye kutt i Søndre Nordstrand bydel med tilleggsproposisjonen til statsbudsjettet i høst, der Søndre Nordstrand bydel fikk 12–13 mill. kr og nye kutt i fritidstilbudet ble forhindret. I 2003 ble Hallagerbakken fritidsklubb nedlagt. Jeg håper derfor at Stortinget oppfyller sine forpliktelser med hensyn til å gjennomføre inkluderingstiltak med styrke når meldingen kommer, og at også byrådet i Oslo følger opp.