De tre tidligere regjeringspartiene har gjort et stort poeng av debatten omkring private pensjonsspareordninger her i dag. Da tror jeg det er viktig å presisere at det ikke er slik, som Sponheim antyder, at vi skal stenge noen forhandlingsdører. Det er faktisk slik at forhandlingsdørene er åpne og har vært det hele tida, men ingen har ennå gått inn de dørene fordi vi ikke har startet forhandlingene for å få på plass et nytt pensjonssystem. Det var de tre tidligere regjeringspartiene som koplet forslaget til nye skatteregler for IPA og livrente som ble lagt fram i statsbudsjettet, til pensjonssaken. Vi fra regjeringspartiene sa fra første stund: Det er greit, vi er innstilt på å se på det, under forutsetning av at vi får på plass et helhetlig pensjonsforlik, et nytt helhetlig pensjonsforlik. Jeg er veldig optimistisk i så måte. Jeg føler det er en stor velvilje både i de nåværende regjeringspartiene og i de tre forrige regjeringspartiene – i alle seks partiene. Fremskrittspartiet holder jeg utenfor fordi de har sitt eget opplegg. Men jeg vil igjen understreke at vi ikke har startet på de forhandlingene. Vi er godt i gang med arbeidet, og skal etter hvert over i forhandlinger. Så må vi få på plass et helhetlig forlik. Det er mange brikker som må på plass i det forliket. Får vi på plass et slikt forlik, noe jeg håper vi gjør, må vi også få på plass enighet om framtidige private pensjonsspareordninger. Vi starter dette arbeidet etter hvert og må ha på plass forliket, slik at vi kan få på plass det som i finansinnstillinga er signalisert eventuelt kommer i revidert budsjett – hvis vi får til den enigheten jeg håper på. Jeg vil bare avdramatisere dette. De tre tidligere regjeringspartiene bør ikke nå lage mer dramatikk enn nødvendig i denne saken. Hvis det er vilje, finner vi løsninger på disse spørsmålene.