Saken om salg av BaneTele viser at det er stor forskjell på den forrige regjeringen og den sittende regjeringen – en tydelig forskjell. Den regjeringen som Venstre var en del av, var opptatt av reell konkurranse, åpenhet og oppgjør med den gamle kulturen der viktige beslutninger ble fattet i det korporative Norge og i lukkede rom. Nå er vi tilbake til fortiden. Denne saken er et eksempel på at konkurransepolitikken for alle praktiske formål nesten synes avviklet. Beslutninger tas, ikke på grunn av, men på tross av hva som er det beste for bedrifter og arbeidsplasser. Venstre er opptatt av at det skal være konkurranse om bredbåndstjenestene i det norske markedet. I dag er det for alle praktiske formål ikke slik. Telenor har ingen reell konkurranse i å tilby bredbåndstjenester som er landsdekkende. Nettopp dette var bakgrunnen for at den forrige regjeringen fikk vedtatt en kapitaltilførsel på 120 mill. kr til BaneTele, og at en nedsalgsfullmakt ble fremmet. Vårt ønske var et finansielt styrket BaneTele som en egnet partner for virksomheter som vil utfordre Telenors enevelde på landsdekkende bredbånd, ikke et BaneTele som skulle selges på billigsalg, bare staten fikk mest mulig innflytelse. Det er på denne bakgrunn ekstra trist å konkludere med at den salgsprosessen som Regjeringen gjennomførte, skjedde på en mildt sagt lite profesjonell måte. Det har åpenbart vært slik at Regjeringen har vektlagt eierkonstellasjonene foran forbrukerhensyn og industrielle hensyn i sin avgjørelse. Det kan ikke være andre begrunnelser for at Bredbåndsalliansen ble valgt. Dette understrekes også i brev til næringskomiteen datert 9. oktober 2006, der det fastslås at Bredbåndsalliansen ble foretrukket fordi det da var mulighet for et fortsatt statlig eierskap på mer enn 50 pst. Det er i grunnen ganske fantastisk at man tror man får en bedre konkurranse ved å la et selskap hvor staten eier over 50 pst., konkurrere med et annet selskap, hvor staten eier mer enn 50 pst. Dessuten har jo tidligere statsråd Odd Eriksen gjennom saksbehandlingen overkjørt egne rådgivere, sett helt bort fra det sittende styrets anbefalinger og valgt en løsning som det på ingen måte er godtgjort er den industrielt beste for selskapets framtid. Akkurat det kan neppe den nye statsråden lastes for, men det er vel grunn til å tro at også tidligere stortingsrepresentant Dag Terje Andersen ville ha sikret flertall for Regjeringens håndtering av saken dersom statsrådsskiftet ikke hadde funnet sted. Hensynet til forbrukerne kan neppe ha vært vektlagt betydning verken av den nye eller av den gamle statsråden. Det er vel nesten en helt enestående hendelse at Regjeringen gjennom salgsprosessen fikk til et slags omvendt Kinderegg, tre negative ting på én gang: 1. Salgsprosessen medførte at hele styret gikk av i protest.2. Løsningen hadde ikke støtte fra de ansatte i BaneTele.3. Regjeringen valgte å gi eksklusivitet til budgiveren med det laveste budet – et bud som lå hele 200 mill. kr under det høyeste. For Venstre er det åpenbart at det her er gjennomført en meget slett saksbehandling, der hensynet til konkurranse, forbrukere og ansatte er blitt satt til side. Derfor mener vi at det er helt nødvendig at Regjeringen må gå nye runder for å avklare hva som er den beste løsningen for selskapet og for brukerne av bredbåndsløsninger, for det er jo dem dette først og fremst handler om. Den valgte løsningen vil ikke bringe med seg betydelig økt trafikk i nettet slik som valg av andre partnere ville ha gjort, og Regjeringen ser ut til å ha lagt større vekt på et ideologisk ønske om statlig eierskap enn på kvaliteten på løsningen for BaneTele og bredbåndsmarkedet. Regjeringen har heller ikke på noen måte klart å begrunne hvilke fordeler samfunnet vil få gjennom offentlig eierskap av BaneTele, ei heller om slike eventuelle samfunnsmessige fordeler kan realiseres på andre måter enn ved å begunstige én kjøper framfor de andre i selve salgsprosessen. På denne bakgrunn går Venstre mot Regjeringens forslag om å selge BaneTele til Bredbåndsalliansen, og sammen med Høyre ber vi Regjeringen komme tilbake til Stortinget med forslag til en god industriell løsning for nedsalg i og partnerskap for BaneTele uten at statlig eierskap vektlegges som kriterium ved valg av løsning.