Venstre vil ha en verdiskapingspolitikk for hele landet. By og land er gjensidig avhengige av hverandre. Store deler av verdiskapingen skjer i distriktene. En moderne distriktspolitikk vil være å legge til rette for at næringslivet kan utvikle seg, samtidig som det offentlige tilbyr tjenester som gjør det mulig å skape mangfoldige og attraktive lokalsamfunn. Venstre vil satse spesielt på viktige distriktsnæringer som reiseliv, kulturbasert næringsvirksomhet, landbruk og fiskeri, og vil fortsette arbeidet med å flytte ut statlige arbeidsplasser. Venstre deler mange av Regjeringens målsettinger med distrikts- og regionalpolitikken, men både når det gjelder strategier og tiltak, velger vi av og til ulike veier. Når det gjelder gjeninnføring av den differensierte arbeidsgiveravgiften, støtter vi Regjeringen i at det er et av de beste og mest treffsikre tiltakene i distriktspolitikken. Vi er derfor glad for at det arbeidet som både den forrige og denne regjeringen har lagt ned, har lyktes. Vi støtter også opp om en vurdering av å gjeninnføre fraktutjevningsordningen. Fylkeskommunene er i dag tildelt et særlig ansvar for regional utvikling. Venstre ønsker at dette ansvaret skal styrkes. For at en skal lykkes med det, trenger fylkeskommunene en ny organisering og økte ressurser. Venstre vil derfor legge til rette for det nye fylket, en enhetsfylkemodell som samler fylkeskommunens og Fylkesmannens forvaltningsoppgaver i ett organ, og som får overført en rekke oppgaver fra staten. Med en ny og sterkere enhetsfylkeorganisering er det Venstres ambisjon at eierskapet til sykehusene flyttes tilbake til fylkene. Med et sterkere fylke vil kommunene også få en etterlengtet regional utviklingsaktør og en sterkere samarbeidspartner. Venstre er bekymret for at Regjeringens forslag til ny oppgavefordeling og nye regioner vil forsterke sentraliseringen, spesielt når sykehusene ikke blir en del av reformen. Vi ser i dag omfattende planer for sentralisering av helsetilbud. Sentraliseres et ytterligere stort antall arbeidsplasser i denne sektoren, sentraliseres befolkningen tilsvarende. Tilgang på arbeidskraft blir en av hovedutfordringene for både bedrifter og offentlig sektor i Norge, ikke minst i distriktene. Derfor trenger vi et mer fleksibelt arbeidsliv. Industrialderens regulering av arbeidsmarkedet er ikke alltid i tråd med kunnskapsøkonomiens krav til fleksibilitet. Samtidig må loven tilpasses det nye arbeidslivets behov for fleksibilitet og individuelle løsninger. Venstre ønsker en arbeidslovgivning som balanserer bedriftenes behov for raske omstillinger med arbeidstakernes behov for forutsigbarhet og trygghet. Som nevnt er også Venstre opptatt av at en vekst i det offentlige ikke må gå på bekostning av det private næringslivet. I distriktene er dette en spesielt stor utfordring. I mange distriktskommuner er kommunene lønnsledende. Dette tapper det lokale næringslivet for arbeidskraft og demper ofte gründerlysten. En sterk kommuneøkonomi må ikke bli en sovepute for det lokale næringslivet. Venstre vil ha en mangfoldig satsing på inkubatorordningen, Ungt Entreprenørskap og elevbedrifter. Det er særlig viktig å gi ungdom kunnskap om det å starte og drive en bedrift eller et foretak, og å stimulere eldre ungdom til å bosette seg i distriktene etter endt utdanning. Ikke minst er det viktig å sette inn tiltak rettet mot kvinnelige innovatører og gründere. En slik satsing vises igjen i Venstres alternative budsjett for 2007. Venstre savner et sterkere engasjement fra Regjeringen for å avklare hovedstadsregionens framtidige posisjon og utvikling. Norge har vært preget av en balansert utvikling mellom by og land, men vi ser nå tendenser til en sterkere sentralisering rundt hovedstadsregionen. Samarbeidsregjeringen varslet rett før sin avgang en stortingsmelding om dette temaet. Like viktig som å få bekreftet kunnskapen om hvorfor folk flytter fra distriktene, er det å få ny kunnskap om hvilke krefter som driver hovedstadsregionen, og hvordan denne regionen skal bidra til å balansere sin vekst framover. Vi vil derfor oppfordre Regjeringen til å sette fortgang i arbeidet med en hovedstadsmelding. Det er videre viktig å se på reguleringen av de enkelte næringer, slik som landbruket og energisektoren. Matproduksjonen i Norge holder seg stabil, men på færre bruk. Det er en utfordring å opprettholde de små brukene som boplasser. Vi ser imidlertid en stadig større etterspørsel etter fritidsbaserte bruk samt nye næringer som grønn omsorg. Vi ser også stadig større betalingsevne for slike produkter. Venstre fikk i forrige regjering gjennomslag for mindre regulering av små gårdsbruk. Dette har ført til økt kjøpelyst når det gjelder små gårdsbruk, bl.a. for hestehold, hundehold og annet. Dette fører til bosetting og mangfold i bygdene. Vi beklager at Regjeringen nå vurderer å reversere til mer ensidighet og devaluere store verdier som ligger i små bruk, ved å stramme inn boplikten og omsetningen av små landbrukseiendommer. Vi ser også at det er mulig å vri etterspørselen etter oppvarming i retning av mer bioenergi. Dette krever imidlertid tiltak som grønne skatter og grønne sertifikater, slik Venstre vil. I tillegg er det viktig å fortsette arbeidet med holdninger i landbruket. Svartmaling og sutring må ikke få dominere næringen hvis vi skal få økt rekrutteringen. Det er også viktig å peke på reiselivsnæringens betydning for distriktene, ikke minst som kvinnearbeidsplass. Dessuten er dette en viktig eksportnæring. Venstre etterlyser derfor en reiselivsmelding. Til slutt vil jeg si at det generelt sett er lite i denne meldingen å være uenig om. Det er i hovedsak en sammenstilling av eksisterende politikk innenfor ulike sektorer. Utfordringen er det som ikke sies, og som Regjeringen ikke er tydelig på. Når gode intensjoner og praksis spriker, som i dette tilfellet, blir intensjonene mindre verdt.