Senterpartiet meiner det er viktig at heile landet er sikra likeverdige posttenester til lik pris. Posttenestene er ein viktig del av den totale infrastrukturen i samfunnet, og vi meiner ein må oppretthalde eit godt og rimeleg posttilbod i heile landet. Vi vil ikkje godta ei utvikling som går i retning av store geografiske skilnader på kva tenester som blir tilbydde, og kva dei kostar. Postomdeling seks dagar i veka til alle husstandar og vidareføring av einskapsportoen er viktige delar av posttilbodet som vi meiner ikkje må bli svekte. Den førre regjeringa arbeidde målretta for å liberalisere den norske postmarknaden og overlate viktige offentlege infrastrukturtenester til private aktørar, sjølv om det kom klare åtvaringar om at ei slik utvikling kunne føre til dårlegare posttenester i distrikta. Eg er glad for at vi har fått eit nytt politisk fleirtal som er oppteke av at posttenestene skal vere ei viktig brikke i infrastrukturen for å halde oppe busetjing og næringsliv over heile landet, og at Regjeringa no foreslår å oppheve vedtaket om å oppheve eineretten til Posten. Som følgje av EU sitt postdirektiv vart det i 2003 fastsett ein tidsplan for ein gradvis reduksjon av einerettsområdet. Ifølgje postdirektivet skal postmarknaden i EU vere heilt liberalisert frå 2009. Men det knyter seg no usikkerheit til om medlemslanda i EU blir samde om ei ytterlegare liberalisering, og om når dette i så fall skal skje. Ei full avvikling av eineretten i Noreg frå 2007 ville innebere at Noreg liberaliserer raskare enn EU. Det ser eg ingen grunn til at Noreg skal gjere. I proposisjonen slår Samferdsledepartementet fast at liberalisering vil kunne føre til auka prisforskjellar på posttenester, og at einerett er eit godt verkemiddel for å fremje geografisk prisutjamning. Prisutjamning er enklare å gjennomføre i ein marknad med einerett, fordi lønsame område elles blir utsette for konkurranse frå nye aktørar utan krav til leveringsplikt og geografisk einskapsporto. For 2006 blir det lagt til grunn at einerettsoverskotet til Posten blir stort nok til å dekkje kostnadene med ulønsame posttenester. Senterpartiet sluttar seg til synspunktet om at ei finansiering av ulønsame tenester gjennom einerett og krav til einskapsporto er ei meir solidarisk ordning enn å auke løyvingane over statsbudsjettet for å utjamne prisane i distrikta. Erfaringar frå Sverige, som har opna postsektoren sin for konkurranse, viser at det særleg er verksemder med store postvolum som har fått billegare tenester. Samstun-des har Posten Sverige bedt om å bli friteken for kravet om postomdeling fem dagar i veka. EU har minstekrav om postomdeling fem dagar i veka, medan vi i Noreg har krav om postomdeling seks dagar i veka. Det er sannsynlegvis på grunn av konkurransesituasjonen at Posten Sverige ber om lemping på kravet til postomdeling. Det er verdt å merke seg at forbrukarar og distrikta ser ut til å bli taparane i samband med liberaliseringa i Sverige. Noreg arbeider aktivt for å påverke EU sitt arbeid slik at det ikkje blir vedteke eit forslag om ytterlegare liberalisering som vil gjere det vanskeleg for Noreg å oppretthalde eit godt og rimeleg posttilbod i heile landet. Det er positivt at også opposisjonen stiller seg bak Regjeringa sine mål for postsektoren. Eg registrerer samstundes at opposisjonspartia vil fortsette liberaliseringa og meiner dei har andre verkemiddel for å oppretthalde einskapsporto, seks dagars postomdeling osv. Dette vil i tilfelle krevje store løyvingar over statsbudsjettet, eller det vil kunne føre til ei nedbygging av tenestene i ulønsame område. Eg har også merka meg at det ser ut til at dei tidlegare regjeringspartia har noko ulike vurderingar av korleis dei vil løyse dette.