Jeg vil først gi interpellanten ros for å ta opp dette temaet. Det er helt riktig som interpellanten Ågot Valle skriver i interpellasjonen: «Tyveriene har med rette sjokkert mange, men spørsmålet kan ikke snevres inn til bare å gjelde tyveri.» Tyveriet viser kanskje med all tydelighet at vi er vel naive. Vi er en ung nasjon, og de kunstskattene vi har, har vi trodd at vi alle har eid. Derfor har det vært et felles ansvar å passe på dem. Etter en veldig grundig og fyldig redegjørelse fra kulturministerens side er det ikke så mye å føye til. Jeg tror at dette tyveriet, som jo er bakgrunnen for interpellasjonen, satte en støkk i oss alle. Vi ønsker å ta vare på kunstskattene våre. Jeg er også helt enig i at det er det jevne, målrettede arbeidet som gir gevinst. Jeg tror at jeg kort og godt sier at dette tyveriet kanskje har åpnet øynene våre, og at de som nå har ansvaret rundt omkring på museene, må være flinkere til å varsle at det her trengs både et jevnt og et målrettet arbeid. Men for ettertiden må vi alle også kanskje ta et felles ansvar for å sørge for at det er bevilgninger, slik at kunstskattene våre kan forbli felleseie. Nå er det bare å håpe at Munch-maleriene ikke er skadet. Jeg regner med at dette tyveriet vil bli oppklart på sikt. Jeg støtter fullt ut statsrådens forslag til bedringer. Jeg har også den tro at vi fra Stortingets side i fellesskap vil ha et årvåkent øye med akkurat sikring av nasjonale skatter, og at vi i framtiden kanskje bør være flinkere når vi hører at det ropes et varsku, først og fremst fra dem som arbeider med dette. Det er jo den veien også statsråden må få opplysninger. Jeg vil på dette tidspunkt bare slutte meg til det statsråden har sagt, og har tro på at vi kan bedre sikringsmulighetene i framtiden.