Først til foregående taler og regionreformen. Representanten Thomsen og jeg er fra samme fylke, fra Akershus. I Akershus fikk to kommuner, Asker og Bærum, med 150 000 mennesker et tilbud om et frikommuneforsøk og å overta videregående skoler, som de etter lang tids tenkning sa nei til. Det ville bli dyrere å administrere en slik løsning for de to kommunene med 150 000 mennesker enn det er for den nåværende fylkeskommunen å gjøre det, og de kunne ikke garantere at kvaliteten i den videregående skolen ble på samme nivå som den blir gjennom en fylkeskommunal løsning. Når to kommuner som Asker og Bærum ikke kan se seg tjent med å overta videregående opplæring, som er en av nøklene til kommunalisering av fylkene, lurer jeg på hvordan det skal gå med alle de andre kommunene. Jeg er glad for at vi får en regionreform nå. Jeg er glad for den meldingen som er lagt fram, selv om jeg også ser at det skal et godt stykke arbeid til, både her i huset og ute i fylkene, for å få på plass de løsningene som gir oss kraftfulle regioner og fylkene som de utviklingsaktørene meldingen legger opp til. Blant annet må det gås skikkelige runder når det gjelder fylkesmannens miljø- og landbruksavdelinger, og sikres at disse blir en del av det utviklingsarbeid den folkevalgte regionen skal utøve. Så jobben ligger der, men den skal vi ikke debattere i dag. Det jeg egentlig bad om ordet for, var en annen side ved Kommunal- og regionaldepartementets budsjett. Det gjelder Regjeringens fattigdomssatsing. Det vises i budsjettet til at det er lagt inn 160 mill. kr, som forutsettes å gå til en økning av de økonomiske sosialhjelpssatsene som kommunene har ansvar for. Dette er en del av den fattigdomspakken som ligger inne i Regjeringens handlingsplan. Disse satsene skal økes med 5 pst. Det vil ligge inne i de veiledende satsene som kommer fra staten ved juletider. Det er viktig at kommunene følger opp, men det må enkeltvedtak til i hver kommune for at dette skal skje fyllest. Jeg håper vi alle sammen vil minne kommunene om betydningen av at dette skjer fyllest. Det er også viktig at kommunene ser til at man får satser for sosialhjelpen som nabokommuner imellom er mer like enn i dag. Det er ofte en grad av uverdighet over at sosialhjelpsklienter veksler mellom kommuner, alt etter hvilke satser som gjelder. Så er også jeg en varm talsmann for at det er kommunene som skal ha ansvaret for å fastsette sosialhjelpssatsene. Det lokale skjønn og den lokale kompetanse trengs i dette arbeidet, men det er viktig at det skjer en heving av satsene mange steder, og at man følger opp de meldinger som nå kommer fra vår side, gjennom vedtakelse av årets budsjett. Jeg ser at dette nå skjer i mange kommuner. Det er en positiv utvikling, og vi får minne dem på det, så går dette riktig bra.