Ubåten U-864 ble funnet av Sjøforsvaret i 2003. Den ble senket i 1945. Vraket ligger på 150 meters dyp, omkring 2 km vest for Fedje. Vraket er delt i to, og for- og akterpartiet synes å være relativt intakt. Midtpartiet er ikke funnet. Historiske dokumenter viser at ubåten sannsynligvis hadde omkring 65 tonn metallisk, flytende kvikksølv om bord da den ble senket. Kvikksølvet var lagret på 1 857 stålflasker. Vi kjenner ikke til tilstanden til beholderne i dag. Selvsagt er vi opptatt av forurensningsfaren. Men på den annen side er det helt nødvendig at vi i denne saken arbeider grundig og systematisk, slik at det ikke trekkes forhastede konklusjoner eller iverksettes tiltak som kan medføre økt fare for spredning av kvikksølvet. Første trinn i Kystdirektoratets arbeid med forurensningsfaren ble gjennomført høsten 2003 og vinteren 2004 for å få bekreftet opplysningene om det kunne være en last med kvikksølv ombord, og om deler av det hadde lekket ut. I noen sedimentprøver ble det påvist meget høye kvikksølvkonsentrasjoner. Det er ikke grunn til å tro at det finnes andre kilder enn vraket. Høsten 2003 ble det derfor ved NIFES startet en undersøkelse av kvikksølv i fisk og skalldyr. EUs øvre grenseverdi for kvikksølv i sjømat er 0,5 milligram pr. kg våt vekt. Kvikksølvinnholdet i uer fra Fedje var til sammenligning 0,22 milligram pr. kg. For krabbe var kun én av de 25 prøveverdiene på linje med EUs øvre grenseverdi, mens kvikksølvinnholdet i torsk, sei og lange tilsvarte det som er funnet å være normalnivået for kvikksølv i disse artene. Mattilsynet ble holdt orientert om dette arbeidet, og det er viktig å understreke at Mattilsynet senvinteren 2004 ikke fant grunn til å gi ut kostholdsråd knyttet til fisk eller skalldyr fra området ved Fedje. Som tredje trinn i arbeidet har NIVA i vår gjort en vurdering av den risiko kvikksølvet representerer for miljøet i framtiden. I denne sammenheng har vi lagt til grunn at det kan være så mye som 65–70 tonn metallisk kvikksølv i vraket. På bakgrunn av miljørisikovurderinger og konsultasjoner med Havforskninginstituttet, Fiskeridirektoratet, NIFES og NIVA har Kystdirektoratet anbefalt at det iverksettes tiltak for å fjerne faren for kvikksølvforurensning. Denne anbefalingen ble mottatt i departementet den 7. juni i år. Kystdirektoratet anbefaler at man i et forprosjekt bør gjøre en grundig kartlegging av vraket og området rundt det, og vurdere hvilke tiltak som det er mulig å gjennomføre uten at det medfører en uakseptabel fare for ytterligere forurensning. På bakgrunn av forprosjektet, er anbefalingen at det iverksettes et hovedprosjekt der faren for forurensning fjernes, så langt det lar seg gjøre. Det mest omfattende alternativet er å fjerne lasten, vraket og forurensende sedimenter. Alternativet med en samtidig heving av vraket, med lasten om bord, anses å innebære en stor risiko for ytterligere forurensning. Dersom lasten og vraket ikke kan heves, er innkapsling/tildekking av vraket på bunnen et annet alternativ. Rapporten er gjort offentlig tilgjengelig. Kystdirektoratets anbefaling er nå til vurdering i Fiskeri- og kystdepartementet. Det er helt nødvendig at vi gjør et grundig arbeid og ikke minst analyserer risikoen for hva slags forurensning det kan medføre hvis man håndterer vraket på en uheldig måte. Regjeringen vil, slik komiteen ber om, selvfølgelig komme tilbake til Stortinget i forbindelse med statsbudsjettet for 2006. Vi vil i den sammenheng – så langt vi da er kommet – kunne komme med en mer grundig analyse av de muligheter som er, på bakgrunn av de grundige undersøkelser som er gjort. Jeg forsikrer enda en gang: Dette har Regjeringen, fra det ble oppdaget i 2003, hatt kontinuerlig oppfølging av. Jeg hører at enkelte representanter sier at de har vært opptatt av dette i årevis, men vi fant altså vraket i 2003.