For det første kommer jo spørsmålet galt ut helt fra starten av. At den situasjonen vi nå har i arbeidsmarkedet, er konjunkturavhengig, og at sjansen er stor for at vi igjen i framtiden vil komme i en situasjon med overskudd på arbeidskraft, er en analyse basert på at man ikke tar hensyn til befolkningsutviklingen. Analysene går nå klart i retning av at Norge vil mangle arbeidskraft også i en situasjon med lavkonjunktur. Derfor må vi legge nasjonale strategier. Da må vi tenke etter to spor. Det ene er å få flere av dem som allerede er i Norge – som i dag lever av ulike stønader, som først og fremst er etniske nordmenn – i jobb. Men vi må også tenke offensivt: arbeidsinnvandring. For situasjonen med mangel på arbeidskraft er ikke bare et norsk fenomen, det er et europeisk fenomen. Greier ikke vi å være attraktive i et arbeidsinnvandringsmarked, vil folk reise andre steder, og Norge vil bli taperen. Det er dette Fremskrittspartiet ikke har forstått. Norge vil tape på det.