Interpellanten reiser et tema som Venstre er svært opptatt av, og har vært i mange år, nemlig å bruke den økonomiske politikken og næringspolitikken aktivt i miljøets tjeneste – og omvendt. Det er ingen tvil om at Norge på mange områder ligger i forkant når det gjelder utvikling av miljøvennlig teknologi, og også mange nye arbeidsplasser kan vi skape i framtida nettopp ved å ta utgangspunkt i det som er vår konkurransefordel – en høyt utdannet og relativt sett rimelig arbeidsstyrke. Derfor må vi legge til rette for at nye bedrifter som etableres, gjør det med utgangspunkt i kompetansebasert, avansert teknologi, helst innenfor miljøteknologi. Da må det satses forpliktende på forskning, og det må gjøres attraktivt å starte nye bedrifter med dette som utgangspunkt. Jeg er ikke i tvil om at interpellanten har et ekte engasjement når det gjelder å skape nye og lønnsomme arbeidsplasser basert på miljøteknologi. Jeg er imidlertid mer i tvil om Regjeringa evner å følge opp. Så langt er det ingenting som tyder på det. Utviklinga av moderne teknologi, satsing på forskning og nyskaping henger her sammen, og her har Regjeringa sviktet ved flere anledninger. I sitt aller første budsjett kuttet Regjeringa 25 milliarder kr til Forskningsfondet. En kuttet 100 mill. kr i næringsrettet forskning og strammet inn i SkatteFUNN for sjølstendig næringsdrivende. Samme linje følges i revidert budsjett. Verken forskning eller satsing på miljøvennlig nyskaping er prioritert. Bare kuttet til Forskningsfondet innebar nesten 1 milliard kr mindre til forskning hvert år – et kutt som må kompenseres med tilsvarende bevilgninger over statsbudsjettet, i konkurranse med kommuneøkonomi, sykehus, samferdsel, barnehager og skole osv., osv. Altså har representanten Vaggen Malvik en formidabel oppgave foran seg dersom hun skal snu disse politiske feilprioriteringene hos Regjeringa. Interpellanten viser også til det potensialet som ligger i å utnytte bondevarme, dvs. bioenergi. Det er kanskje ikke først og fremst næringsministeren som har det som ansvarsområde, men det er like fullt svært viktig. Det er vel heller ikke på dette område noen grunn til å skryte av Regjeringas handlekraft. Det er bare å vise til en sak som grønne sertifikater, som er veldig aktuelt i dag, hvor Regjeringa har vist en imponerende mangel på vilje til å fremme tiltak som stimulerer til bruk av alternativ energi. Det er imidlertid ingen tvil om at det er et stort og uutnyttet potensial knyttet til både bioenergi og andre alternative energikilder. Utfordringa, som jeg er sikker på at interpellanten er enig i, er å få til en endring i energipolitikken der ubrukte, fornybare varmeressurser tas i bruk i omfattende skala, slik at strøm som i dag brukes til oppvarming, kan frigjøres til andre formål. Derfor er det viktig å bedre støtteordningene for bedrifter og private som vil satse på oppvarming for alternative energikilder. Jeg kan love både interpellanten og statsråden Venstres hjertelige støtte dersom Regjeringa tenker i samme bane. For Venstre er det et viktig prinsipp at i så vel miljøpolitikken som næringspolitikken skal det å ta miljøhensyn være lønnsomt. Derfor vil vi ha en overgang fra røde til grønne skatter. Derfor sier vi nei til et eget kraftregime for industrien, som Regjeringa har lovet. Derfor vil vi bruke avgiftspolitikken aktivt i miljøets tjeneste, og derfor vil vi stimulere til forskning og utvikling av miljøteknologi. I motsetning til Fremskrittspartiet mener vi at en aktiv næringspolitikk og en aktiv miljøpolitikk faktisk kan bringe oss framover. Orkesterleder, sa interpellanten at statsråden var, men det er ganske mange falske toner i orkesteret. Denne regjeringa kom til dekket bord, som statsråden sa, med både god økonomi, en arbeidsledighet som går ned, og flere arbeidsplasser er aldri blitt skapt. Det betyr at den gamle resepten til den forrige regjeringa var virkningsfull, og nå håper vi at gammelsosialisme og gammel sosialdemokratisk tankegang ikke bringer oss bakover igjen.