Justiskomiteen har for første gang behandlet en kultursak. Ot.prp. nr. 51 er både et lovforslag og et grunnlag for en kulturreform i domstolene når det gjelder behandlingen av sivile tvister. Det er nødvendig å ta grep for å gjøre det enklere og billigere å løse fastlåste rettslige konflikter. Det er også nødvendig å legge til rette for at flest mulig saker kan løses utenfor rettsapparatet. Regjeringen har tatt begge disse problemstillingene på alvor og forelagt Stortinget et godt forslag til ny tvistelov. Hovedformålet med reformen er å gi en mer effektiv sivil rettspleie som gir raskere, billigere og riktigere tvisteløsning for partene, og bidrar til rettsavklaring. Lovforslaget legger til rette for at flere tvister enn i dag kan løses ved mekling. Fordi partene må tvinges til å klargjøre sin uenighet på et tidlig stadium, vil det være lettere både for dem og for deres advokater å vurdere muligheten for og hensiktsmessigheten av å inngå forlik. Dette er bra. Ingen er tjent med at uenighet og strid varer lenger enn nødvendig. Det er i den forbindelse også veldig positivt at rettsmekling nå innføres som en fast ordning i alle landets domstoler. Det legges opp til en aktiv saksstyring fra dommerens side, med større vekt på saksforberedelsen og kortere hovedforhandling enn i dag. Håndteringen av den enkelte sak skal dessuten gjennomsyres av et proporsjonalitetsprinsipp, slik at forhandlingenes omfang står i forhold til sakens betydning og domstolens samlede ressurser. Det blir som en følge av dette lagt til rette for en enklere bevisføring, og det åpnes bl.a. for økt adgang til fjernavhør. Tvisteloven bygger på eksisterende domstolsstruktur. Loven innebærer imidlertid en viss endring i saksbehandlingen i Høyesterett. Høyesterett skal i framtiden behandle særlig viktige saker i et storkammer bestående av elleve dommere. Slike saker behandles i dag av Høyesterett i plenum. For Kristelig Folkeparti er det viktig å sikre at saker som gjelder spørsmål om hvorvidt norsk lov er i strid med Grunnloven, fortsatt skal behandles av Høyesterett i plenum. Dette er viktig, fordi Stortinget ganske sikkert vil ha vurdert forholdet til Grunnloven når en lov blir vedtatt. Kompetansen til å overprøve en slik vurdering bør ikke tilligge andre enn Høyesterett i plenum, og jeg er glad for at en samlet komite har sluttet opp om dette. I proposisjonen blir det foreslått at barnevernssaker som behandles i fylkesnemndene, kan ankes direkte inn for lagmannsretten. Kristelig Folkeparti mener at intensjonen bak dette forslaget er svært god. Av hensyn til barnas beste må saksbehandlingstiden reduseres. Det er helt uforsvarlig at saker om omsorgssvikt kan dras både gjennom fylkesnemnda og, i verste fall, hele tre rettsinstanser. Ingen vinner på en slik behandlingsmåte. Vi i Kristelig Folkeparti har imidlertid sammen med et bredt flertall i justiskomiteen kommet til at behandlingen av barnevernssaker fortsatt bør følge den ordinære instansrekkefølgen. Hensynet til at det raskt skal bli ro omkring barna kan etter vår vurdering ivaretas ved å innføre strenge vilkår for ankebehandling i lagmannsretten. Vi går derfor inn for en streng silingsmekanisme for anker til lagmannsretten. Men når fylkesnemnda nekter å godkjenne tvangsvedtak, og tingretten deretter kommer til motsatt konklusjon, skal ikke anke til lagmannsretten nektes. Det er av hensyn til rettssikkerheten viktig at tvangsvedtak etter barnevernsloven kan overprøves. For å sikre en rettssikker saksbehandling i tingrettene har vi besluttet å forsterke rettens sammensetning ved behandling av disse sakene. Vi tror at dette, sammen med en snever ankemulighet, er en god løsning som både ivaretar hensynet til effektivitet og rettssikkerhet. For å bedre tilgangen til domstolene og for å fremme rettsavklaring foreslås regler om småkravprosess og gruppesøksmål. Dette vil bl.a. ha betydning for krav som hver for seg er av mindre verdi, men som kan reise prinsipielle spørsmål, eller som samlet kommer opp i store beløp. Småkravprosessen er en enklere og kortere prosess, som legger større vekt på muntlighet enn allmennprosessen. Saker med et lavere tvistebeløp enn 125 000 kr skal som hovedregel følge småkravprosessen. I disse tvistene må lagmannsretten samtykke før anke kan fremmes. Gruppesøksmål kan reises både av enkeltpersoner, organisasjoner og offentlige organer. I tvister hvor mange forbrukere har like krav som hver for seg er så små at de ikke vil være prosessbare, vil ordningen med gruppesøksmål styrke forbrukernes rettsstilling og gjøre situasjonen vanskeligere for useriøse markedsaktører. Det er et svært viktig mål å begrense kostnadene ved domstolsbehandling av reelle rettstvister. Regler som fremmer raskere saksbehandling og konsentrasjon om tvistenes kjerne, vil kunne gjøre tvisteløsningen billigere. I proposisjonen er det foreslått mange bestemmelser med sikte på å begrense nivået på sakskostnadene i sivile saker, bl.a. motivasjon til forlikaktiv saksstyring fra dommerens sideproporsjonalitet i saksbehandlingensmåkravprosessgruppesøksmål Dette er alle tiltak som utvilsomt vil redusere omkostningene ved saksanlegg og øke tilgjengeligheten til rettsapparatet. I lang tid har det vært fokusert på advokatenes salær. Det er ofte dyrt å få hjelp av advokat til å løse en sak og føre den for retten. Det er ingen tvil om at tvisteloven vil bidra til å redusere advokatregningene. Loven legger opp til en raskere og billigere prosess. Det vil klart ha positiv betydning for kostnadsnivået. Det vil også bidra til å øke borgernes reelle tilgang til domstolene og øke rettssikkerheten. Domstolene er, etter Kristelig Folkepartis vurdering, i dag for tilbakeholdne med å sette ned sakskostnadskrav som fremmes fra den ene parts side. Domstolene bør etter vår mening ha en langt mer sentral rolle ved å styre nivået på sakskostnadene enn det de har i dag. Derfor er jeg glad for at domstolene med tvisteloven får mer effektive redskaper til å kontrollere og påvirke advokatenes salærkrav. Komiteen understreker i innstillingen betydningen av at domstolene benytter muligheten som loven gir, for å sørge for et mer rimelig kostnadsnivå, og jeg forutsetter at dommerne følger opp dette. Vi i Kristelig Folkeparti har under behandlingen av proposisjonen om tvisteloven grundig vurdert om det var behov for ytterligere grep for å redusere kostnadsnivået ved domstolsbehandling av sivile krav. Utgangspunktet for vurderingen har vært at vi ikke ønsker tiltak som innebærer en ytterligere segregering av advokatmarkedet. Vi ønsker heller ikke tiltak som gjør at de beste rettshjelperne vegrer seg for å ta oppdrag med hensyn til hverdagsjuridiske problemer. Det er viktig at dyktige advokater også er villige til å bistå i familietvister, ved arvefordeling og i arbeidsrettslige spørsmål for at rettsreglene på områder som disse skal få gjennomslag, og for at de blir avklart og videreutviklet på en best mulig måte. Disse innvendingene og betenkelighetene er årsaken til at Kristelig Folkeparti ikke støtter forslaget fra Arbeiderpartiet og SV om dommerstyrt salær. Vi vil imidlertid vurdere dette spørsmålet på nytt og i en bredere sammenheng når Regjeringen fremmer en sak til Stortinget med bakgrunn i NOU 2002: 18, Rett til rett. Det er viktig for Kristelig Folkeparti at den som har rett, også skal få rett. Etter Kristelig Folkepartis oppfatning er det i de fleste tilfellene rettferdig at den som vinner en sak, helt eller i det vesentlige får erstattet sine sakskostnader av den tapende part. Men i visse tilfeller er det urimelig at den tapende part skal betale vinnerens omkostninger. Det kan f.eks. gjelde når vinneren ikke har oppfylt sine forpliktelser under saksforberedelsen, dersom saken har betydning utover den aktuelle sak for vinneren, dersom saken gjelder et typisk forbrukerspørsmål, dersom det har stor velferdsmessig betydning for den ene part å få prøvd saken, eller dersom det foreligger vesentlig ressursulikhet mellom partene. Kristelig Folkeparti er derfor svært fornøyd med at det ble flertall i komiteen for en viss utvidelse av reglene om unntak fra erstatningsplikt. Den nye tvisteloven skal avløse dagens tvistemålslov som utgjør en av bærebjelkene i rettsvesenet. Den er en viktig kulturreform og en viktig rettssikkerhetsgaranti. En forutsetning for at Stortinget når sitt mål med loven, er en aktiv dommerstand. Dommerne må nå vise vilje og evne til styring. Stortinget vedtar i dag en viktig lov for rettsstaten Norge.