Høglund sa at en må ta fatt i de langsiktige strukturelle problemene, og viste bl.a. til Afrika. Nå er det sånn at de fleste land i Afrika er de som har vært de lydigste i forhold til nyliberalistiske krav fra bl.a. IMF og Verdensbanken. Situasjonen vises bl.a. i Mosambique, der cashewnøtt-produksjonen er ødelagt, og i Uganda, hvor de har fulgt kravene. Men det var ikke det jeg hadde tenkt å ta fatt i. Det er viktig å spørre seg om Fremskrittspartiet som et stort og seriøst parti vil forebygge konflikter, eller om svaret alltid er kuler og krutt. La oss gå til Afghanistan. Der forsikret Siv Jensen at det ikke skulle stå på sivile bidrag til bygging av Afghanistan. Nå kutter Fremskrittspartiet i regionbevilgningen til Asia, sånn at det står mindre igjen til bl.a. Afghanistan enn det som ble brukt i 2005. Mente ikke Fremskrittspartiet alvor den gangen det var en unison enighet om at her måtte man satse mer på sivil utbygging i Afghanistan?