Først: Uavhengig av denne saken vil jeg gjerne si at jeg synes pårørende ofte har vært en neglisjert gruppe i vårt land, ikke bare når det gjelder denne katastrofen. Det kan være innenriks, både når det gjelder helsevesen og når det gjelder store og dramatiske hendelser som knytter seg til hverdagslivet, bl.a. i justissektoren. Det representanten spør om, er om pårørendes erfaringer blir lyttet til. Svaret er ja. Det er vist til eksempler på at både i stortingsmeldingen og i komiteens innstilling, bl.a. det initiativ som Helsedepartementet har ivaretatt, og den måten som Helsedepartementet jobbet på da de var ledelsesdepartement i denne saken. Den mentalitet som da kom til uttrykk i dette samarbeidet fra Regjeringens side, og som ble møtt på en god måte i samarbeidet med de pårørende og deres støttegrupper og med de frivillige organisasjoner, vil vi ta med oss videre. Det er Regjeringens hensikt å systematisere dette på en slik måte at vi skal dra med oss det beste av det vi har lært av det smertelige vi nå har vært igjennom. Og så får vi på godt norsk vis sørge for at det blir et system som lever den dagen vi trenger det, om så skulle være. Og dessverre må vi være forberedt på det.