Representanten pekte på en av de store farene som truer Afrika og mange regioner, nemlig hiv/aids-epidemien, hvor det er en forutsetning for å lykkes at vi får bekjempet den. Hun pekte på at man møter fordommer, fornektelser og tabuer i mange land, og det er riktig. Er det da klokt å legge enda mer vekt på stat til stat-bistand, når man ser at mange av de regjeringene som mottar denne bistanden, av politiske grunner kanskje ikke selv er i stand til å møte denne hiv/aids-utfordringen på en måte som vi finner fornuftig og forsvarlig? Er det ikke bedre å bruke andre kanaler?