Jeg har lyst til å si at det engasjementet som Fremskrittspartiet har for innvandrerkvinner, er prisverdig. Dette handler også om at vi er nødt til å følge opp med konkrete handlinger. Når det gjelder å fordele skyld – om den befinner seg i losjen der borte, her i salen eller på første rad her – tror jeg nok at ansvaret for hvordan vi som samfunn kommer ut, og hvordan vi dømmes for hvordan vi behandler våre nye landsmenn, kan fordeles ganske likt. Men det viktige er jo at vi tar det politiske ansvaret vi har nå. Det mener jeg faktisk at denne regjeringen gjør. Vi har bl.a. endret ekteskapsloven, med klare forbedringer knyttet nettopp til de jentene som Ulf Erik Knudsen er opptatt av. I tillegg jobber Bjarne Håkon Hanssen med en revidering av utlendingsloven, som selvfølgelig er komplisert, i avveiningene av det å kunne gå inn på en del tiltak som vil beskytte denne gruppen, kontra det at andre på en litt urettferdig måte på et vis vil kunne bli omfattet av de lovendringene vi eventuelt måtte gjøre. Det er klart av dette er vanskelige avveininger i et samfunn. Det er ulike meninger. Derfor mener jeg at det også fra min kollegas side er lagt opp til en håndtering av denne saken som nettopp viser at vi kanskje i fellesskap kan komme til en riktig løsning. Så jeg har bare lyst til å si at vi jobber intenst. Vi legger inn mer penger til spørsmålet tvangsekteskap. Vi jobber intenst mot omskjæring. Vi jobber med ulike typer støtte til organisasjoner, som gjør at også denne ungdommen faktisk føler tillit i forhold til å kunne søke hjelp hos norske myndigheter. Jeg har lyst til å si at Regjeringen er meget godt i gang med det arbeidet representanten tar opp.