Det synes som om det er veldig bred enighet i denne salen om hva som bør være Norges politikk. Jeg har merket meg at flere har tatt opp det som jeg nevnte, nemlig behovet for å styrke kontrollregimet og atomenergibyråets muligheter. Blant annet tok Åslaug Haga opp det. Jeg synes at dette skal være en viktig norsk profil under NPT, fordi det henger sammen med våre tradisjoner, nemlig ikke bare å ha multilaterale avtaler, men også internasjonale systemer for å overvåke at avtalene overholdes. Jeg tror at det er veldig, veldig viktig nå. Når vi ser på forhistorien, var atombyrået ikke i stand til å avdekke at det fantes atomvåpen i Irak, men det var faktisk det samme byrået som holdt fast ved at Irak ikke lenger hadde atomvåpen forut for Irak-krigen. Det viser viktigheten av å ha et slikt internasjonalt byrå som er i stand til å undersøke hva som egentlig foregår. Jeg har også lyst til å understreke det som Bjørn Jacobsen sa, om problemet med at atomvåpen anses for å være politiske våpen. Det er jo det som skjer når atommaktene fortsetter å lagre og utvikle nye atomvåpen. Da kan andre land si det samme, at de også ønsker dette som politiske atomvåpen. Blant annet har man spekulert på om Brasil kan se det på den måten i framtiden. Den store faren er at terrorgruppene også ser på atomvåpen som politiske atomvåpen, men da på en annen måte, nemlig at de skal brukes til politiske formål. Det vil selvfølgelig ikke true hele kloden, men det vil skape en voldsom destabilisering hvis slike atomvåpen kan komme til å bli brukt i en mindre skala til politiske formål av disse terrorgruppene. Derfor er det veldig viktig å holde fast ved at atomvåpen skal avskaffes. De kan verken brukes til militære eller politiske formål. Til slutt til dette med India og Pakistan. Det er vanskelig å være bastant i sin anbefaling av hva som bør gjøres der, men jeg vil vise til at Carnegie Endowment for International Peace i Washington i USA har tatt til orde for at man på en eller annen måte bør prøve å inkludere Pakistan og India i dette, ikke ved at de anerkjennes som atommakter, men enten ved at de faktisk blir oppfordret til å ha egne erklæringer, eller ved at det blir en tilleggsprotokoll, slik at de observerer alle de forpliktelser som ligger under NPT. Direktøren for NUPI her hjemme i Norge har også tatt til orde for noe av det samme, og det er kanskje noe som man alvorlig må vurdere, selv om jeg vet at det er veldig kontroversielt å gå til det skritt at land som har utviklet atomvåpen utenfor NPT, de facto blir anerkjent som atommakter.