Jeg vil først få lov til å gi ros til interpellanten som repeterer mange debatter vi hadde her i huset for 10–15 år siden. Men de som tok opp dette til debatt på det tidspunktet, tilhørte ikke samme parti som interpellanten, det var i stor grad representanter for Fremskrittspartiet. Det jeg sier med det, er at vi er veldig fornøyd i Fremskrittspartiet med at Høyre og Regjeringen har beveget seg betydelig i retning av Fremskrittspartiet når det gjelder friere brukervalg. Men jeg er ikke enig med interpellanten når han sier at Regjeringen har en offensiv holdning. Vi ser at vi har fått en bevegelse, men jeg stiller meg litt tvilende til den offensiven når statsråden fortsatt holder fast på at det skal være kommunen som bestemmer brukervalget. Statsråden bruker lokalt selvstyre som argument for at det skal videreføres på den måte. Det synes jeg er litt uheldig. Det riktige brukervalget og det riktige lokale selvstyret ligger hos individet, og da har det også en direkte sammenheng, synes jeg. Hvis en skal styrke lokal selvråderett, må en tenke på individet og brukerne også i den sammenhengen, og da er en offentlig finansiering direkte fra staten til institusjon eller kommune det riktige for å få den reelle valgfriheten. Jeg stiller meg også det samme spørsmålet som statsråden: Hva er de redd for, de som har en slik aktiv holdning mot brukervalg? Hva er det man frykter med større grad av brukervalg? Er det det at individet i større grad får lov til å bestemme hvilke behov man har, og hvilken tjenesteyter man måtte benytte seg av? Jeg har til dags dato ikke funnet agendaen til dem som er så imot fritt brukervalg, og vet ikke hvorvidt det kan være de ansattes rettigheter eller situasjonen til de ansatte i offentlig sektor som kan være agendaen. Men én ting er helt sikkert: De er i hvert fall ikke interessert i brukerne. Jeg er også helt enig med statsråden i at vi har sett en læringsprosess. Tiden er veldig knapp, men jeg vil gjerne ta et eksempel på at det går an å lære. I en av våre fremskrittspartikommuner hadde vi en privat tilbyder i andre etasje og kommunale tilbydere i første etasje. Da den private begynte å steke vafler hver eneste dag og lukten av de gode vaflene strømmet inn i den kommunale avdelingen i samme bygg, ble det også startet produksjon av vafler til de eldre i den offentlige avdelingen i samme institusjon. Så enkelt kan det sies.