Jeg var så heldig i går at jeg faktisk fikk delt ut Bygdeutviklingsprisen til «Den Gyldne Omvei». Jeg var i Oslo Konserthus i går sammen med 1 200 andre og hadde en fantastisk kveld i forhold til å kunne fokusere på omstilling, utvikling og nyskaping i landbruket. Det er helt åpenbart at skal man lykkes i landbrukspolitikken, må man få det. For meg handler det delvis om å fokusere på familielandbruket, på det store segmentet som er i midten i norsk landbrukspolitikk, de som har sitt arbeid på den enkelte gård, og som bidrar på en så positiv måte til kulturlandskap, verdiskaping og sysselsetting. Der skal mitt fokus være. Samtidig skal vi klare å utvikle nye arbeidsplasser, delvis ved å utvikle det tradisjonelle landbruket, basert på det jeg sa nå, og delvis gjennom det jeg fokuserte på i går da jeg var i Oslo Konserthus, på dem som gjør noe helt annet. Det er kjempebra. Så har vi store tilleggsnæringer med potensialer som er uforløste. Det gjelder, for å ta ett konkret eksempel, bioenergi, som det er sagt mye bra om. Men det gjenstår ganske mye handling for å få ut det potensialet som ligger i å tenke distriktspolitikk, sysselsetting og miljø – sammen. Det skal vi klare gjennom en mye mer offensiv satsing på bioenergi og energiproduksjon opp mot landbruket enn det som har vært gjort fram til nå. Summen av dette er en offensiv landbrukspolitikk. Summen av dette er en landbrukspolitikk som tar utgangspunkt i både å tenke distriktspolitikk og sysselsetting, og å være forberedt på den omstilling som trengs for å være en attraktiv næring som ungdom søker til, og som klarer å levere i forhold til målsettingene om sysselsetting, beredskap, distriktspolitikk osv.