Hvorvidt fetter og kusine skal få lov til å gifte seg, må være et spørsmål som vi tar stilling til ut fra medisinske hensyn, først og fremst. Det er grunn til å understreke dette nokså opplagte utgangspunktet, ut fra den – må jeg si – litt ensidige argumentasjonen forslagsstillerne har lagt til grunn i sitt forslag. Når man hører Fremskrittspartiets innlegg her, hvor man tillegger innvandringsperspektivet og hensynet til spørsmålet om tvangsekteskap en nokså avgjørende betydning, virker det som om dette har vært en nokså ensidig motivasjon for å fremme forslaget. Hvis det er innvandring og tvangsekteskap vi vil til livs, og det vil vi gjerne – dvs. innvandring er nå ett spørsmål, men tvangsekteskap er iallfall ikke noe særlig positivt – er det nok et spørsmål om vi ikke må finne mer treffsikre veier til det, veier som ikke til de grader virker konfronterende i de miljøene hvor tvangsekteskap er et faktum. Når det da gjelder det helsemessige i dette, vil vi fra Høyres side være åpne for å se nærmere på det spørsmålet. Vi har fått signalisert at det vil komme en sak fra Regjeringen hvor dette er utredet, og hvor vi vil få verifisert en del tall og undersøkelser. De tallene vi så langt har, spriker ganske mye. Ellers har vi også tall som viser at sjansen for misdannelser f.eks. øker til dobbelt så mye, men det de øker til dobbelt så mye fra, er veldig lite. Så så langt har vi vel ikke i vårt land ment at de medisinske komplikasjonene har vært så store at det har vært grunn til å legge inn en såpass tøff føring som et forbud er. For vi skal huske at ekteskap mellom fetter og kusine er ikke bare et fenomen som skjer i enkelte ikke-europeiske land, det er også miljøer, eller kulturer, i vårt eget land som har lange tradisjoner for slike forbindelser. Når man både i forslaget og i innlegget her snakker om ekteskap som ikke er inngått på grunnlag av kjærlighet, må jeg nok si at det blir en ganske arrogant tilnærming i forhold til ens kulturelle oppfatning om hva ekteskap er. Jeg tror ikke det er slik at man skal hovere og mene at vår kultur, som vel har kjærlighetsekteskapet som ideal, nødvendigvis kan vise til så veldig mye bedre resultater enn de kulturene hvor fornuftsekteskapet også står sterkt – selv om jeg for egen del er veldig fornøyd med at kjærlighetsekteskapet har vært et utgangspunkt. I alle fall – vi er åpne for å se nærmere på begge spørsmålene som er reist. Vi synes nok også at det på mange måter er viktig å sette søkelyset på dette. Og hvis de tallene som ble presentert av Fremskrittspartiet, er korrekte, er det jo all grunn til å se nærmere på det. Vi vil være imøtekommende i forhold til det og vente med å ta endelig stilling til spørsmålene til Stortinget får saken tilbake fra Regjeringen.