Bakgrunnen for forslag til endringer i film- og videogramloven er behovet for å bringe loven i samsvar med ny § 100 i Grunnloven. Det foreligger også en vurdering av et Dokument nr. 8-forslag fra representantene May Hansen og Magnar Lund Bergo om reklameforbud i forbindelse med barnefilmer. Arbeiderpartiet slutter seg til departementets forslag og vurderinger. Arbeiderpartiet mener at det ikke bør åpnes for visning av pornografi på norske kinoer, og mener videre at det bør være strengere regler for offentlig filmvisning enn det som gjelder på det private området. Vi slutter oss til departementets forslag om ny § 13a, der det slås fast at det vil være forbudt i næringssammenheng å vise filmer eller videoprogram som er støtende eller som krenker anstendigheten. Det er ment å ramme pornofilmer som skildrer alminnelig seksuell aktivitet. En slik regel vil innebære en innskrenking av ytringsfriheten når det gjelder hva som kan vises, men i likhet med departementet mener vi at dette forslaget ikke vil være i strid med § 100 i Grunnloven. Det er viktig at kommunene har mulighet til å sikre et bredt kinotilbud for sine innbyggere. Markedet kan imidlertid gjøre det vanskelig for kommunene å opprettholde et kinotilbud med ønsket bredde og kvalitet. Arbeiderpartiet mener derfor at kommunene fortsatt bør kunne sette vilkår om programinnhold, og mener at det ikke strider mot § 100. Flertallet i komiteen går på denne bakgrunn inn for å beholde gjeldende lov på dette området. I likhet med de fleste høringsinstansene går også Arbeiderpartiet inn for å opprettholde dagens aldersgrenser. Det samme gjelder for følgeregelen, som innebærer at barn inntil tre år under den fastsatte aldersgrense kan se filmen sammen med en voksen. Film- og videogramloven inneholder ingen særskilte regler om reklame på kino. Arbeiderpartiet mener, i likhet med departementet, at et forbud mot reklame før visning av barnefilm på kino kan bidra til å dempe det kommersielle presset mot barn. Departementet foreslår imidlertid ikke en innføring av reklameforbud, og viser til at et flertall av høringsinstansene har advart mot dette. Departementet mener det er grunn til å anta at de økonomiske konsekvensene vil bli større enn det departementet la til grunn i sitt høringsnotat. Departementet er redd for at et slikt reklameforbud vil ramme de små lokale kinoene som i stor grad baserer seg på barne- og familiefilmer. Arbeiderpartiet er glad for at departementet, ifølge et brev til komiteen, vil arbeide videre med spørsmålet om begrensning av reklame på barneforestillinger. Det framgår av dette brevet at departementet sammen med Medietilsynet og Barneombudet vil følge utviklingen når det gjelder reklamepress mot barn og unge generelt, og for barn under sju år spesielt. Departementet vil også, i samråd med Film & Kino, undersøke nærmere de økonomiske konsekvensene et eventuelt forbud mot reklame på barneforestillinger vil ha for kinoene. Arbeiderpartiet er fornøyd med dette.