Jeg er stolt av å lede en regjering som fører en aktiv politikk for fred i Midtøsten, og som har en klar politikk på at vi skal anerkjenne staten Israel, men at vi samtidig stiller krav til staten Israel om å trekke seg tilbake fra okkuperte områder, stanse ulovlige bosettinger og respektere de sentrale FN-resolusjonene. Jeg er stolt av å lede en regjering som er opptatt av å støtte det palestinske folk, men samtidig stiller krav til Hamas-myndighetene om å avstå fra vold, anerkjenne staten Israel og respektere internasjonale avtaler. Så er det altså ikke noe nytt at det er medlemmer av regjeringspartiene som har et annet syn, men det endrer ikke Regjeringens syn. Regjeringens syn er klart. Og jeg er uenig med dem i regjeringspartiene som er uenig med Regjeringen – og det er Regjeringens syn som teller.