Jeg takker statsråden for svaret, først og fremst. Etter å ha hørt på redegjørelsen er jeg overrasket over at han har valgt å legge seg så lavt, for her har jo statsråden tilkjennegitt at vi har verktøyet. Vi har mulighetene for å gjøre noe, men likevel legger han i St.prp. nr. 1 opp til at vi skal ha en oppklaringsprosent på 38 i gjennomsnitt. Det tallet betyr at 60 pst. faktisk ikke nødvendigvis skal oppklares. Jeg oppfatter også at statsråden her sier for lite om hva han ikke ønsker å ta nok tak i. For det er et faktum at når man har lagt seg på et tall for oppklaring på 38 pst., betyr det, slik jeg ser det, at en vesentlig del av kriminaliteten faktisk ikke vil bli oppklart. Når statsråden så redegjør for hva han har tenkt å gjøre, burde jo ambisjonsnivået også prosentvis ha vært i stil med det, synes jeg. Eller er det slik at statsråden bruker dette som et alibi hvis han ikke lykkes? Han setter altså i verk mange nye tiltak, men han legger seg så lavt at han etterpå kan vise til suksess. Er ikke det veldig defensivt?