Som jeg sa i innledningen min, har dette vært en veldig vanskelig sak politisk, fordi den trekker opp en del prinsipielle sider i et viktig spørsmål, og fordi det er så mange enkeltmennesker som har lidd under det å ha fått en hepatitt C-smitte overført gjennom blodoverføring. Det refereres fra representanten Nesvik til en artikkel i Trønder-Avisa i dag, om at min personlige vilje ikke blir hørt i denne saken. Som saksordfører har jeg hatt jevnlig kontakt både med departementet og ikke minst med de tre partiene som sitter i regjering. Når disse tre partiene går sammen om en innstilling, er det selvsagt ut fra de rådene og de faglige vurderingene som har måttet ligge til grunn for å finne en ordning som dekker behovene for denne type pasientskadeerstatning. Som jeg sa, kan det virke veldig urimelig når det er enkeltskjebner det dreier seg om. Derfor er det også enda viktigere at vi har en del prinsipielle diskusjoner rundt dette. Det med å gi en billighetserstatning, som den forrige representanten var inne på, er også en håndsrekning for de lidelsene enkeltmennesker har blitt påført. Beløpets størrelse vil likevel på ingen måte kunne erstatte de ulempene, de sykdommene og de helseplagene enkeltmennesker har fått. Den tilrådingen som er kommet fra komiteens flertall, er også i tråd med saksordførers tilråding i saken.