Den saken vi i dag debatterer, har skapt stort engasjement både innenfor og utenfor dette husets vegger, og det er derfor viktig at det nå gis klar melding ut fra Stortinget om at vi ønsker å få til varige løsninger og ivareta barns rettigheter. Da Stortinget for to år siden behandlet tilsvarende sak med tiltak for barn som hadde sittet lenge i mottak, ble daværende regjering bedt om to ting av et samlet storting: Det ble for det første bedt om bred politisk enighet om at flyktningmottakene skulle være midlertidige botilbud, ikke minst i saker der barn er involvert. Det ble derfor pekt på nødvendigheten av generelle tiltak som kunne redusere saksbehandlingstiden for asylsøkere, at bosetting skjer så raskt som mulig etter at oppholdstillatelse er gitt, at tilbakevending skjer omgående etter avslag, og at utlendingsforvaltningen prioriterer asylsøknader som omhandler barn. I tillegg ble Regjeringen bedt om at de barnefamiliene som da hadde blitt værende i mottak i lang tid, måtte få muligheten til å få sakene sine vurdert på nytt. Den siste delen av Stortingets anmodning ble etterkommet av Regjeringen, men den første delen ble ikke tatt tak i og løst. Det er derfor også noe av grunnen til at vi behandler denne saken i dag og har kommet i tilsvarende situasjon som for to år siden. Forskjellen er at Regjeringen nå har gitt klare signaler om at den vil ta tak i problematikken rundt saksbehandlingstid der barn er involvert. I tillegg er det gledelig også nå å få til en ordning som vil sikre dem som allikevel, av ulike grunner, ender opp med lang botid i Norge uten avklart sak, en ny behandling, der det kan framføres som argument at barn har opparbeidet en sterk tilknytning til riket. At denne vurderingen skal gjøres ut fra barns beste og i tråd med egen vurdering av «sterke menneskelige hensyn», er også i tråd med forpliktelsene våre etter FNs barnekonvensjon. Samtidig er det en gledens dag fordi vi også her og nå anmoder Regjeringen om en human behandling av de barnefamiliene som allerede befinner seg i Norge, og som har vært her i lengre tid uten mulighet til retur til hjemlandet. Det anmodes om at man ikke returnerer dem som nå har vært lenge i Norge, før de får en mulighet til en individuell behandling av sakene sine og muligheten til en vurdering av en omgjøringsanmodning. For SVs del er det klart at det resultatet vi har kommet fram til, er i tråd med vår tidligere politikk på dette feltet med fokus på barn og barns rettigheter og en human utlendingspolitikk. Det er også viktig å se tilbake på den jobben som har blitt gjort av engasjerte mennesker utenfor dette huset, deriblant særlig organisasjonen SoHo, Se oss Hør oss, som allerede for mer enn to år siden satte barns rettigheter i utlendingspolitikken på dagsordenen. I ettertid har de også mottatt Ildsjelprisen for sitt arbeid. Vi trenger fortsatt vaktbikkjer som passer på oss og den politikken vi fører, slik at vi også i framtiden, med dagens flertallsenighet, ivaretar barns rettigheter og de forpliktelsene vi har i henhold til Barnekonvensjonen.