Forslagsstillerne har utvilsomt satt søkelyset på en urett, og Høyre vil svært gjerne bidra til at norske krigsseilere som hadde forbindelse til Afrika, likebehandles med andre nordmenn som fikk føle krigen direkte på kroppen, og som senere har mottatt erstatning. Uretten består slik det her er beskrevet, i at norske sjømenn som ble tatt til fange i Afrika, ikke har fått noen erstatning for den ulempen de faktisk ble påført. Stortinget har tidligere vedtatt flere kompensasjonsordninger i forbindelse med annen verdenskrig. Tiden er nå kommet til å finne en akseptabel løsning for en gruppe norske sjøfolk – om lag 700 i tallet – som under siste verdenskrig satt i fangenskap i Afrika. Noen greide å rømme, men de fleste ble sittende i fangenskap i to og et halvt år. Høyre støtter forslagsstillernes syn om at det bør være en rimelig høy terskel for å bruke en tilpasset billighetserstatningsordning. På den andre siden er det ingen prinsipiell forskjell på nordmenn som satt i japansk fangenskap, og de som satt i fangenskap i afrikanske land. Med bakgrunn i dette har Høyre fremmet et eget forslag som innebærer at det enten skal ytes erstatning fra de ansvarlige stater under annen verdenskrig eller gjennom en erstatningsordning i Norge for de lidelser disse sjøfolkene har blitt påført. Med dette tar jeg opp mindretallsforslaget fra Høyre. Vi forutsetter altså ikke noen lange utredninger, og jeg ber om at voteringen legges opp slik at Høyre subsidiært kan stemme for Fremskrittspartiets forslag.