Det står selvfølgelig representanten Bjørnflaten fritt å synes akkurat hva hun vil om Fremskrittspartiets politikk, og det må hun gjerne fortsette med. Faktum i denne saken, enten Bjørnflaten liker det eller ikke, er at Knut Storberget som statsråd innledningsvis sa at det fantes ikke midler til å starte denne granskingen. Han poengterte at justisminister Dørum ikke hadde lagt dette inn i budsjettet, og at det ikke var mulig å få gjennomført granskingen. Etter et press – som jeg oppfatter var både innad i regjeringspartiene og i opposisjonen på Stortinget – snudde dette seg, og man kom tilbake og la fram et forslag om at man skulle ta tak i det likevel. Man fremmer i dag et forslag om å bevilge midlene, og det skal jeg gi honnør for. Men det som i alle fall er tilfellet, er at innledningsvis var ikke den sittende regjeringen like positiv som det den er i dag.