Takk til interpellanten. Vold i nære relasjoner er et alvorlig problem, som innebærer at mange lever sine liv utsatt for krenkelser og uverdig behandling. Vi vet at 25 000 eldre utsettes for overgrep, enten psykiske, fysiske, økonomiske eller strukturelle. Det er interessant og flott at vi har denne debatten i Stortinget i dag, for dette problemet må tas på alvor. Vold mot eldre i nære relasjoner skjer som oftest, som flere har vært inne på, i det skjulte, og det er ofte et avhengighetsforhold mellom den eldre og overgriperen. Eldre er selvfølgelig en sammensatt gruppe, men mange av ofrene er helt ute av stand til å få sagt fra til andre om dette, fordi de kanskje er mer bundet til hjemmet, eller av andre årsaker. En annen side som gjør det vanskelig for den eldre å si fra om overgrep, er relasjonen til overgriperen. Det er som oftest et nært familiemedlem som sønn, datter eller ektefelle som står for overgrepet, og den voldsutsatte opplever skam i forhold til å skulle si fra om dette. Regjeringen Bondevik la fram handlingsplanen «Vold i nære relasjoner», 2004–2007. Statsråden har bl.a. vist til denne, og jeg tillater meg å være relativt stolt over det arbeidet som den forrige regjeringen gjorde på voldssektoren. Selv om den handlingsplanen særlig fokuserer på vold mot kvinner og barn, er mange av tiltakene generelle, ikke minst når det gjelder å styrke samarbeidskompetansen og kunnskapen i hjelpeapparatet, forebygging gjennom holdningsendring, nødvendig bistand til og beskyttelse av offeret, og også behandlingstilbudet til voldsutøver. Helse- og omsorgsministeren oppfordres til å følge opp disse tiltakene, også i forbindelse med tiltak for å beskytte eldre mot vold i nære relasjoner. Slik jeg opplevde statsråden, var hun også helt inne i det, og var egentlig i gang med oppfølgingen. Kunnskapen i hjelpeapparatet er særdeles viktig for å fange opp eldre voldsofre, for å lære å oppdage signaler, og for å vite hvordan mistanker om vold mot eldre skal håndteres, og jeg tror det er stor usikkerhet ute i hjelpeapparatet i dag om måter å gjøre dette på. For Kristelig Folkeparti er forebygging et viktig prinsipp, og fokuset i helse- og omsorgspolitikken må dreies mer i retning av forebygging. I vårt initiativ til en ny eldrereform står det at det må legges sterkere vekt på forebyggende eldreomsorg. Vi foreslår der bl.a. at eldresentre bør vurderes lovfestet. Eldresentre utgjør en viktig sosial faktor i mange eldres liv, og vold mot eldre kan forebygges bl.a. ved at eldresentre også kan drive oppsøkende virksomhet, slik vi faktisk ser at de gjør en del steder. På denne måten kan eldre som ikke tør, eller ikke har mulighet til selv å ta kontakt om overgrep som skjer i eget hjem, bli fanget opp. Det er også som vi har hørt i dag, andre tiltak, f.eks. Vern for eldre. Men det som er viktig, som interpellanten sier, og som jeg er helt enig i, er at det er nødvendig å ha et system som kan forebygge og fange opp overgrep mot eldre – altså en klar ansvarsplassering. Jeg ber statsråden vurdere om eldresentrene kanskje kan være der man kan plassere et slikt ansvar – så kan jo dette utføres på mange måter. Jeg hadde et spørsmål til sist, men statsråden har faktisk allerede svart på det, nemlig om dette kunne følges opp på en god måte gjennom det arbeidet som nå pågår innenfor eldresektoren. Det har statsråden bekreftet, og takk til statsråden for det.