Budsjettet for 2007 innebærer en solid økning i rammene for kirkeområdet. Jeg har merket meg at komiteen i sin innstilling bemerker at selv om det religiøse mangfoldet i Norge er større enn noen gang tidligere, har det samtidig knapt nok noen gang vært flere medlemmer i Den norske kirke. Det faktum danner en viktig bakgrunn for satsingen på de kirkelige budsjettene. Vi følger i budsjettet for 2007 opp den opptrappingsplanen som Stortinget har vedtatt for trosopplæringsreformen, med 100 mill. kr til disposisjon for trosopplæring i 2007. De andre tros- og livssynsamfunnene utenfor Den norske kirke vil nyte godt av samme forholdsmessige bevilgning ut fra sine medlemstall, fra denne ordningen. Det er en god investering ikke bare i morgendagens kirke, men også i framtidens norske samfunn – trygghet og kjennskap til egen tro og religiøs identitet skaper grunn for dialog og fruktbar sameksistens i et stadig mer flerkulturelt og flerreligiøst samfunn. Trosopplæringen i Den norske kirke og andre trossamfunn bidrar til dette. Det er godt å se at det i Stortinget er bred enighet om reformen. Prostereformen følges også opp med en solid påplussing i 2007. Det er viktig å finne nye arbeidsmåter i Kirken, slik at man organiserer arbeidskraften best mulig og får mest mulig ut av de ressursene man har. Det å ha gode ledere som har tid til å være ledere, er en viktig del av det arbeidet. I tillegg er det gjort rom for andre mindre økninger, bl.a. for sjømannskirkene er det en påplussing i 2007. Når det gjelder vedlikehold av kirkebyggene, vil departement og regjering vurdere spørsmålet om å utvide rammene for den rentekompensasjonsordningen som ble etablert i 2005. Men det er fortsatt slik at om lag 150 mill. kr av den samlede investeringsrammen ennå ikke er fordelt fordi det ikke er meldt inn tilstrekkelig med søknader og prosjekter. Jeg minner også om at Regjeringen vil vurdere å gå inn med et statlig investeringstilskudd for istandsetting av de eldste kirkene – et spørsmål vi kommer tilbake til i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2007. Når det gjelder tilskuddsordningen for private kirkebygg, som ble avviklet fra 1. januar 2006, har man i Stortinget kommet fram til enighet om å gjeninnføre bevilgningen i 2007, og også gjøre noe i nysalderingen i forhold til 2006, så den saken skulle da være løst. I statsbudsjettet for 2007 går også Regjeringen inn for å styrke dialogarbeidet mellom tros- og livssynssamfunnene. Vi styrker budsjettene, og vi foreslår for første gang også et driftstilskudd til Islamsk Råd Norge. Vi mener at det er viktig å ha gode organer som kan være de som bidrar til dialogen. Dette styrker samfunnet vårt på tvers av ulike religioner. Vi er interessert i å legge til rette for møteplasser og dialog for å bidra til økt kunnskap, skape bedre forståelse for hverandres synspunkter og kunne fungere som et verktøy til å løse felles utfordringer i et sammensatt samfunn. Vi er nå i sluttfasen av høringen om forholdet mellom staten og Den norske kirke. 2 500 høringsinstanser er bedt om å uttale seg. Det er alle kirkelige råd og organer, det er kommuner, tros- og livssynssamfunn og mange små og store organisasjoner. Det er stor oppslutning om høringen, helt på høyde med, og kanskje over, det som har vært i tilsvarende høringer tidligere. Særlig er det svært mange menighetsråd som bruker anledningen til å komme med sitt syn. Fortsatt kommer det uttalelser inn, og det er også ulike organ som ønsker litt mer tid. Derfor har vi besluttet å utvide høringsfristen ut året, slik at de som ennå ikke har fått sendt inn sine svar, skal få mulighet til det, så vi får et best mulig grunnlag for å sammenfatte resultatet av høringen. Vi har ønsket å stimulere til en bred debatt om statskirkeordningen. Spørsmålet berører mange, og skaper et bredt og økende engasjement. Det er Regjeringens mål at vi bevarer Den norske kirke som en bred, åpen og inkluderende folkekirke, samtidig som vi tar opp de viktige prinsipielle spørsmålene som forholdet mellom stat og religion berører, og også de viktige minoritetsrettighetene som saken inneholder. Vårt mål er å få et bredest mulig grunnlag og en bredest mulig løsning. Dette er ikke et spørsmål som er egnet for partipolitiske markeringer. Det berører alle mennesker i Norge i viktige faser i livet, og da er det også viktig å prøve å være samlende på tvers av partigrensene.