Jeg synes det er hyggelig både å kunne si til kolleger i komiteen og til initiativtakerne at dette er en sak hvor alle har kunnet jobbe seg sammen, rett og slett fordi det som beskrives, er så allment uakseptabelt at vi må gjøre noe med det. Vi er alle sammen enige om at vi må ha lovverk, men vi må være ydmyke nok til å se på om vi er gode nok praktisk til å sørge for at mennesker får en sjanse. Det er på det fellesgrunnlaget vi har møttes. Vi har møttes fordi vi vet at noe av det verste som kan skje et menneske, er å bli klientifisert og støtt ut fra arbeidslivet. Derfor er det svært viktig, synes jeg – og Venstre vil gjerne understreke det – når komiteen viser til hvor viktig arbeidsgiversiden er for å skape løsninger. Så slår vi jo som komite tørt fast at det handler om penger. Men så gjør vi noe som jeg synes er helt riktig. I stedet for å si at dette er en sektor innen utdanningspolitikken, sier vi at dette er en del av hele samfunnets politikk. Det er helt nødvendig å se det temaet vi tar opp her, sammen med NAV-reformen, som er under gjennomføring, og som nettopp handler om at mennesker i dette samfunnet skal kunne klare seg. Jeg mener at hvis man utelukkende ser på dette fra et utdanningspolitisk ståsted og utelukkende tenker utdanningsbudsjetter, kan vi risikere å komme i en klemme. Vi kan risikere at den gode hensikt bare blir den gode hensikt. Men nettopp ved å skape samarbeidsformene kan vi få løsninger. La meg ta en analogi, som ikke ligger på dette planet, men som viser hvordan man kan jobbe med ting utradisjonelt, f.eks. lærekandidatordningen som vi har i et fylke som Vestfold. Det er et tett samarbeid mellom fylkeskommunen og Aetat i fylket for å sørge for at de elevene som sliter mest med videregående, rett og slett får en sjanse til å komme ut på en slik måte at de blir vinnere, at de kan mestre. Man tenker utradisjonelt, samarbeidsmessig utradisjonelt, og får gode resultater. På samme måte føler jeg at alle partiene har vært med på det når vi viser til det arbeidet som skjer med NAV-reformen, og til at virkemidler herfra kan ses i sammenheng med det temaet som er tatt opp. I tillegg har Venstre, Høyre og Kristelig Folkeparti understreket studieforbundenes betydning, slik som representanten Lånke nå var inne på. Fra Venstres side venter vi gode og praktiske verktøy når den saken som komiteen har bedt om, kommer, og som vi alle sammen er enige om at vi skal ha, slik at vi kan sørge for at noen av hverdagslivets terskler ikke blir for høye for mennesker som prøver å mestre livet sitt – som har alle hensikter om å mestre det – og som fortjener at samfunnet opptrer ikke byråkratiserende eller vanskelig tilgjengelig, men at man faktisk legger til rette for det. Jeg tillot meg i et innlegg tidligere å snakke om sosialdemokratiets gylne øyeblikk. Det var et stort historisk øyeblikk, ifølge Francis Seiersted. Dette er i hvert fall et lite, gyllent øyeblikk, hvor en fagkomite i Stortinget finner hverandre fordi en sak er så påtrengende at vi har ønske om å finne hverandre.