Norge er i ferd med å tilpasse regnskapslovgivningen til utviklingen internasjonalt. Internasjonalt har det skjedd betydelige endringer de senere år, særlig knyttet til EUs regnskapsstrategi om å innføre IFRS som et felles grunnlag for finansiell rapportering. For en liten, åpen økonomi er det viktig å tilpasse seg raskt. Norge har åpenbare fordeler av et felles regnskapsspråk, fordi våre bedrifter i stor grad opererer internasjonalt og er avhengig av tillit til egne regnskap og muligheten til å forstå utenlandske regnskap. IFRS blir for øvrig vurdert som en standard av høy kvalitet som vil forbedre kvaliteten på norsk regnskapsinformasjon. Stortinget behandlet før jul Ot.prp. nr. 89 for 2003-2004, hvor IFRS gjøres obligatorisk for børsnoterte foretak fra 2005. I tillegg åpnet vedtaket for frivillig bruk av IFRS i konsernregnskap til ikke-noterte foretak og i selskapsregnskapene. Saken som behandles i dag, åpner for tilpasning til IFRS for andre enn børsnoterte foretak og andre enn foretak som frivillig velger å bruke IFRS-standarden fullt ut. IFRS er et omfattende regelverk, og for mange er det for kostbart og arbeidskrevende å benytte dette regelverket fullt ut. Derfor er det viktig at det gis en mulighet for gradvis tilpasning gjennom en forenklet standard. Regnskapslovutvalget foreslo en rekke endringer i bestemmelser i regnskapsloven, hvorav plikt til å følge IFRS-løsninger på en del områder og adgang til å følge slike bestemmelser på andre områder. Flertallet deler Regjeringens oppfatning av at hensynet til sammenlignbare regnskaper begrenser muligheten for valgfrihet innenfor ett regelverk. Videre mener flertallet at tiden ennå ikke er moden for å kreve at andre enn børsnoterte foretak skal følge fullstendig eller forenklet IFRS. Flertallet støtter dermed hovedprinsippene i forslaget, med valgadgang for unoterte foretak til enten å følge fullstendig eller forenklet IFRS, eller fortsatt å følge gjeldende regnskapsregler og god norsk regnskapsskikk. Komiteen deler for øvrig vurderingen av at det på sikt er et mål at det skal være plikt for andre enn små foretak til å utarbeide årsregnskap i samsvar med IFRS, enten fullstendig eller forenklet. Arbeidet med å lage en forenklet IFRS-standard pågår i den internasjonale standardsetteren IASB. Framdriften i arbeidet er noe usikker. Regjeringens forslag åpner for å utvikle egne forskrifter om forenklet IFRS. Komiteen deler Regjeringens vurdering av at det kan bli nødvendig å utvikle forskrifter uavhengig av IASB-prosjektet, slik at det blir mulig å fastsette forskriften i 2006. IFRS-tilpasning vil fortsatt være lite hensiktsmessig for mange bedrifter. Flertallet støtter derfor forslaget om fortsatt adgang til å utarbeide årsregnskap i samsvar med gjeldende regnskapsprinsipper. Norge får dermed et tosporet regnskapssystem, hvor bedriftene enten følger IFRS fullstendig eller forenklet, eller dagens regnskapsprinsipper videre. Overgang til nytt regnskapssystem kan være krevende. Regjeringen har derfor foreslått en overgangsregel for forenklet IFRS, hvor datterselskap i konsern som rapporterer etter forenklet IFRS, får mulighet til å gi noteopplysninger i henhold til det nåværende regelverk. Flertallet har, på bakgrunn av høringsuttalelser, bl.a. fra NHO, utvidet overgangsregelen til selskapsregnskapene til morselskaper samt at utenlandske konsern omfattes. En del av vurderingsreglene i IFRS er kompliserte, spesielt gjelder dette IAS 39. Departementet skriver i brev til komiteen at det i samarbeid med standardsetter vil vurderes å tillate visse avvik fra IAS 39. Komiteen legger vekt på at regelverket om forenklet IFRS ikke medfører for store ekstrakostnader, og at det utformes på en måte som gjør at det faktisk blir brukt av næringslivet. Regjeringen foreslår å utvide notekravene i regnskapsloven om rapportering av ytelser til ledende personer. Det har vært mye fokus på dette, og slik informasjon er viktig for selskapenes aksjonærer. Notekravene foreslås i samsvar med EU-kommisjonens anbefaling på området. Enkelte høringsinstanser har ment at kravene blir for detaljerte. Departementet har opplyst til komiteen at det vil gi tilstrekkelig informasjon at det opplyses om tildelte og ikke tilbudte opsjoner. Flertallet har derfor gått inn for en slik begrensning. Finanskomiteen ser ellers positivt på at Norsk RegnskapsStiftelse får en sentral rolle i arbeidet med å utvikle forskrifter for IFRS. Det er en fordel for næringslivet at regnskapsregelverket harmoniseres, og at Norge tilpasser seg raskt. Dagens vedtak antas ikke å gi økte kostnader eller administrative byrder av betydning, og reglene om forenklet IFRS legger til rette for vesentlige besparelser. Tilpasningen til den internasjonale regnskapsutvikling må dermed kunne sies å skje på en rask, smidig og kostnadseffektiv måte. Jeg vil dermed anbefale komiteens innstilling.