Jeg har lyst til å si at det er bra at vi får satt dette svært viktige temaet på dagsordenen. Hva slags løsninger vi velger her, vil være helt avgjørende for framtiden innenfor industri, innenfor teknologiutvikling, innenfor miljø og innenfor mange andre næringer i Norge. Jeg er derfor veldig glad for at Soria Moria-erklæringen er så offensiv som den er i forhold til energispørsmålet i Norge. Så har jeg lyst til å si at det har vært vanskelig å unngå å legge merke til Høyre og Børge Brendes nye engasjement for kraftbalansen i Norge, ikke bare i denne salen, men også i aviser rundt omkring i landet. For en som har ambisjoner om å bli hele verdens miljøvernminister – en stilling jeg ønsker ham lykke til med hvis han skulle få den – må Høyres svar på dette viktige spørsmålet, og fasiten etter fire år i regjering, være et paradoks. Etter Senterpartiets oppfatning er det å løse verdens og nasjonens energiutfordringer på en bærekraftig måte det viktigste vi kan gjøre for miljøet. Børge Brende har selv mange ganger understreket alvoret knyttet til menneskeskapte klimaendringer. Når Høyre og Børge Brendes svar på utfordringene her i Norge utelukkende er å bygge gasskraftverk uten CO2-rensing, representerer dette etter mitt skjønn en dobbeltkommunikasjon det er få forunt å ha. Det er derfor spennende å spørre Børge Brende spesielt i dag om hvordan vi i Norge kan forvente at resten av verden skal følge opp Kyoto og eventuelt mer ambisiøse klimakrav, når vi skal løse våre energibehov ved å bryte allerede inngåtte avtaler. Like spennende er det å spørre Børge Brende om hva han har gjort som miljø- og næringsminister for å løse disse viktige utfordringene. Når det gjelder energi som alt annet, mener Høyre at det er markedet som skal løse alle utfordringene. Er det én erfaring vi kan trekke etter 15 år med et deregulert marked, er det at produksjonssiden ikke har vært tilstrekkelig stimulert. Vi har gått fra en stor overproduksjon til en jamn underdekning. Situasjonen blir stadig verre. Derfor er jeg fryktelig glad for at Regjeringen nå varsler en revisjon av energiloven. Når det gjelder konkret handling, har den forrige regjeringen veldig lite å vise til. På områder som bioenergi, gass, miljøvennlig utvikling av gass og vannbåren varme er det gjort veldig lite. Dette skal nå Regjeringen rydde opp i. Vi skal gjøre alt det den forrige regjeringen burde ha gjort. Dessverre har vi nå tapt verdifull tid. Vi skal bygge gasskraftverk som både gir nødvendig kraft, som er ren, som gir merverdi på sokkelen, og som bidrar til en teknologiutvikling som verden har bruk for. Vi skal etablere et grønt sertifikat-marked som gjør at vi får på plass mer vind- og vannenergi. Vi skal intensivere arbeidet med energisparing. Vi skal få på plass et system som gjør at vi får en offensiv satsing på bioenergi og vannbårne system. Det er enorme muligheter på alle disse områdene. Vi er bare nødt til å være villige til å bruke samfunnet for å skyve dette framover. Vi er nødt til å erkjenne at markedsmekanismene alene ikke er nok til å løse dette. Vi har et eksempel på området bioenergi. Her produserer Sverige 110 TWh. I Norge produserer vi 15 eller 16 TWh. Hvor mange arbeidsplasser ville dette ha gitt i Norge? Hvor mye teknologiutvikling? Hvor mye av kulturlandskap kunne ha vært gjenvunnet? Hvor store miljøgevinster ville man ikke kunne ha fått om vi hadde utviklet dette potensialet? Hva er gjort? Ingenting, bortsett fra at man har rotet rundt elavgiftssystemet og deponiavgiften på en måte som har gjort at utviklingen innenfor fjernvarmebransjen i Norge, er i ferd med å stoppe helt opp. Her skal vi nå inn å rydde opp. Vi skal gå i gang med massiv utbygging av ny infrastruktur. Jeg har store forventninger til resultatene. Avslutningsvis vil jeg si at det er tre måter å rette opp kraftbalansen på: Man kan redusere forbruket. Man kan øke produksjonen, og man kan gjøre begge deler. Vi går inn for begge deler. Høyre og Børge Brende sier at man skal få opp produksjonen. Men egentlig mener man at man skal fase ut norsk kraftkrevende industri og derigjennom få balanse i markedet. Hvorfor mener jeg det? Det er gjort lite for å frigjøre el. Vi har underskudd som driver prisene opp, og vi knytter oss til et europeisk kraftmarked der prisene er høyere enn i Norge. Derfor er jeg også fryktelig glad for at vi har sagt at vi skal ha på plass et industrikraftregime som tar vare på den kraftkrevende industrien i Norge.