Til siste taler: Jeg er helt enig i det siste som ble sagt. Det må jeg bare ha sagt. Jeg og mange andre tilhører faktisk den første generasjonen som egentlig ikke har opplevd den kalde krigen. I dag er forholdet til Russland normalisert – etter 70 år med stengte grenser og kommunisme i øst. Handel og samhandel med vårt broderfolk i øst har historisk sett gitt befolkningen på begge sider av grensen velstand. Situasjonen med stridsvogner plassert på grensen er forbi, og vi ser alle fremover. Nå er det samarbeid for å bidra til velstandsutvikling i alle de berørte land som gjelder. Og i stedet for miner og piggtråd er det jernbaneforbindelse mellom Kirkenes og Russland som er temaet. Da Muren falt, hadde Russland i lang tid vært avskåret fra deltakelse i samarbeid på Nordkalotten. Spesielt den daglige samhandling var blitt satt betydelig tilbake etter årtier med stengte grenser. Samarbeidet i Barentsregionen, med Barentssekretariatet i spissen, skulle nettopp få i gang folk-til-folk-samarbeidet og næringssamarbeidet i samme region. I ettertid må man si at dette i store trekk har vært vellykket. Mye kunnskap og kompetanse har fulgt i kjølvannet av dette arbeidet. Jeg er derfor glad for at Regjeringen foreslo opprettelsen av et barentsinstitutt i Kirkenes. Planene for et slikt institutt er å bidra med en vitenskapelig tilnærming til grenseregionalt samarbeid både i nordområdene og andre steder, noe jeg tror vil styrke samarbeidet i nordområdene ytterligere. Kunnskap og kompetanse er nøkkelbegreper for Regjeringens nordområdemelding. I meldingen er det nettopp kunnskap om nordområdene med hensyn til klima, miljø, politiske utfordringer og fornybare og ikke-fornybare ressurser som er blitt viet oppmerksomhet. Det er den kunnskapsoppbyggingen vi må gjøre sammen med andre land i det sirkumpolære området. Men det er også en anerkjennelse av det arbeidet som er gjort hittil. Jeg har registrert at enkelte representanter i diverse medier har kritisert Regjeringens nordområdemelding for at den ikke inneholder nok innenrikspolitiske områder. Jeg vil derfor benytte anledningen til å henvise til Regjeringens forskningsmelding, som skal behandles i Stortinget i morgen. Der foreslås det en betydelig opptrapping av forskningsressurser i Norge. Temaområder som også er relevante for nordområdene, er grundig behandlet der. Spesielt har forskning innenfor marin sektor og innenfor petroleum fått en sentral posisjon. Det er egentlig lite av konflikter i Stortinget om norsk nordområdepolitikk. Det tror jeg er bra for det arbeidet som skal gjøres i nord. Dessverre er det ett område innenfor nordområdepolitikken der Stortinget avviker fra sin enighet, nemlig i holdningen til olje og gass i nord. Jeg mener det blir meningsløst å snakke om næringssamarbeid i nord og samtidig være mot utvinning av petroleum i nordområdene. Uansett hvilken holdning Norge har til denne aktiviteten, kan man ikke pålegge Russland å gjøre det samme. Jeg mener bestemt at både Norge, Russland, miljøet og innbyggerne i nordområdene vil være tjent med petroleumsaktivitet også på norsk side. Jeg kan ikke si at jeg er optimist med hensyn til fremtidig aktivitet i Barentshavet dersom SV vinner frem med sin motstand mot petroleumsutvinning. Alle som bor i nordområdene, bør håpe at SV ikke får noen innflytelse etter valget. Næringssamarbeidet er vesentlig for videre utvikling i nordområdene. Det er derfor viktig at vi gjennom politiske prosesser bidrar til å fjerne unødvendige hindringer. Grensepasseringen mellom Norge og Russland har dessverre vært et tilbakevendende tema og bør vies oppmerksomhet. Jeg er tilfreds med at Regjeringen tar sikte på å etablere en norsk næringslivskontakt i Murmansk. Det tror jeg vil være til stor hjelp for norske interesser. Jeg vil berømme Regjeringen – og utenriksminister Jan Petersen spesielt – for fremleggelsen av nordområdemeldingen, som angir viktige og riktige retninger for de politiske utfordringene som er i nord. Jeg mener også det er grunn til å berømme Stortingets utenrikskomite, som på en svært grundig måte har behandlet meldingen og gitt Regjeringen støtte for sin nordområdepolitikk. Nordområdepolitikk er viktig for nasjonen Norge. Men jeg kan ikke hjelpe for at jeg som innbygger i nord synes det er veldig bra at Stortinget bruker så lang tid og så mye ressurser på nettopp å diskutere de områdene som betyr veldig mye for meg.