Dagens sak er bare én i rekken hvor Regjeringen gjennomgår arbeidsmiljøloven. Behovet for å stå vakt om arbeidsmiljøloven som en vernelov for arbeidstakerne øker i det globaliserte arbeidslivet vi nå står midt inne i. Forskjellen mellom flertallet og mindretallet er ikke svært stor i denne saken. Heldigvis har vi ved behandlingen av flere saker knyttet til endringer i arbeidsmiljøloven her i Stortinget i det siste sett hvordan viljen til å stille opp for å verne arbeidstakerrettigheter synes å bli mer utviklet enn hva jeg synes vi kanskje så da vi hadde den store gjennomgangen med reversering av endringene i arbeidsmiljøloven fra den forrige regjeringen, i det forrige stortinget, i 2005. Flertallet legger i sin innstilling vekt på at dispensasjoner fra arbeidstidsordningen som er hjemlet i arbeidsmiljøloven, ikke skal kunne foretas uten at arbeidstaker ønsker å følge ordningene det søkes om. Flertallet presiserer dessuten at dispensasjonen skal ha sikkerhetsmessig begrunnelse, og vi tar dette inn i lovteksten. Det er viktig, både ut fra et sikkerhetshensyn og ut fra hensynet til arbeidstakeres situasjon, at dispensasjonsordninger ikke blir så åpne at det utvikler seg en kultur hvor avtaler om avvik fra lovverket blir mer regelen enn unntaket. Jeg slutter meg til de betraktninger representanten Woie Duesund gjorde seg om begrunnelsen for denne justeringen. Flertallet ivaretar gjennom en strengere fortolkning av dispensasjonsreglene hensynet til en arbeidervernlov på en bedre måte, synes jeg, enn det mindretallet gjør i sine forslag. Jeg er glad for at vi får et så vidt bredt flertall for denne gjennomgangen av arbeidsmiljøloven, og håper det også fortsetter til senere gjennomganger.