Ved inngangen til 2004 anslo FNs høykommissær for flyktninger at det var 9,7 millioner flyktninger i verden. UNHCR melder om stort behov for at land tar imot flere av flyktningene for gjenbosetting, og Stortinget vedtok under behandlingen av budsjettet for 2005 å øke kvoten med overføringsflyktninger til 1 000. Sosialistisk Venstreparti fremmet i den anledning forslag om å øke kvoten til 1 500 flyktninger. Mange av dem som tidligere har kommet til Norge som flyktninger fra prioriterte områder og leirer, har nære slektninger som ikke har kommet med i forbindelse med UDIs uttak. Forslagsstillerne mener at flyktningkvoten gradvis må trappes opp fra dagens nivå på 1 000 årlig til 3 000 årlig i 2009. Forslagsstillerne mener også at det bør avsettes en andel av overføringsflyktningkvoten til UNHCR-erklærte flyktninger med slektninger i Norge. Med unntak av Fremskrittspartiet er alle partiene, inkludert SV selv, enige om at dokumentet vedlegges protokollen. Fremskrittspartiet bifaller ikke forslaget. De har et noe avvikende syn i mer restriktiv retning. Jeg regner med at de ulike partiene selv redegjør for sine standpunkter i saken. Jeg synes det er grunn til å framheve at UNHCR har tilbakevending som hovedmål med all hjelp av flyktninger. I Høyre er vi enig i at retur til hjemlandet er hovedmålsettingen, og at det først og fremst er ønskelig å hjelpe flyktningene i deres opprinnelige land eller i nærområdene. Jeg er selvfølgelig innforstått med at det vil være et behov for hjelp til å gjenbosette en del overføringsflyktninger i tredjeland, og vi ser det derfor som nødvendig og riktig at Norge stiller opp og hjelper til med gjenbosetting for mennesker som av ulike grunner vil måtte flyttes til et tredjeland. USA har stilt en større andel av sine årlige kvoter til UNHCRs disposisjon. USA har også planer om å øke flyktningkvoten i sin neste budsjettperiode. Norge økte sin kvote av overføringsflyktninger fra 750 til 1 000 i budsjettet for 2005, og det totale antallet gjenbosettingsplasser i regi av FN vil være større i dag enn for et par år siden. Det viktige arbeidet med FN-flyktningenes gjenbosetting i tredjeland nødvendiggjør et grundig forarbeid av FN, eller UNHCR. Vi er kjent med at UNHCR tidligere hadde kapasitetsproblemer med saksbehandlingen, og er derfor enig i at Norge kan bistå med å bedre bemannings- og ressurssituasjonen på dette området. Vi støtter også departementets arbeid med å få flere land til å tilby gjenbosetting og til å konsolidere situasjonen i de ferske gjenbosettingslandene. En økning av kvoten for overføringsflyktninger vil kreve en styrking av budsjettet for bosetting og integrering av flyktninger i Norge. Dette spørsmålet må avgjøres i forbindelse med behandlingen av budsjettet for 2006, ikke i dag i forbindelse med et privat lovforslag. Når det gjelder spørsmålet om en andel av den totale kvoten for overføringsflyktninger skal avsettes til UNHCR-erklærte flyktninger med familie i Norge, vil jeg bare si at Norge allerede har et uttalt ønske om å holde flyktningfamilier samlet. Det samme har UNHCR. Vi er derfor enig med forslagsstillerne på dette punktet, men mener det blir godt ivaretatt gjennom det tette samarbeidet som vi har med UNHCR. Det vil alltid kunne finnes enkelteksempler på det motsatte, slik også forslagsstillerne viser til. Det er derfor viktig å ha klare regler og gode rutiner for samarbeidet om flyktningkvoten. Det er viktig å se flyktningsituasjonen i en helhetlig sammenheng, og vi mener derfor det vil være riktig å følge UNHCRs anbefalinger om uttak. Vi ser imidlertid at det av ulike grunner ikke alltid vil være mulig eller ønskelig å oppnå 100 pst. familiesamling, nettopp slik kommunalministeren også pekte på i sitt brev til komiteen. På innvandringsområdet må vi i denne salen svært ofte behandle saker ut fra enkeltstående eksempler og private forslag. Dette gir både en uheldig behandling og er med på å danne et uriktig bilde av politikken. Troverdighet i flyktning- og asylpolitikken oppnår vi best ved å opptre konsekvent og se de lange linjene. Vi skal føre en regulert og human politikk. Da er det viktig å ta seg tid til å vurdere alle momenter i hver enkelt sak, og ikke falle i den fellen at en bedriver en tabloid politikk på dette området. Det er ingen tjent med – ikke vi og langt mindre de menneskene som trenger en trygg havn i Norge. Avslutningsvis vil jeg bemerke at det ser ut til at SV kommer til å sette fram et forslag som er omdelt i salen i dag. Det er et forslag som på en måte er en oppfølging fra tidligere tider.(Presidenten klubber.) Forutsetningen i den saken den gangen var at det var en engangsforeteelse, og Høyre ser ikke å kunne støtte dette forslaget. (Presidenten klubber.)