No står eg i fare for å gå inn på det som er arbeids- og inkluderingsministeren sitt område, og det skal eg passe meg for, men når det gjeld det som låg i pensjonsforliket i Stortinget i fjor vår – no var verken representanten Grande Røys eller representanten Eriksson med i det forliket – så var det, uavhengig av kva som låg til grunn, å gi styrkt arbeidsincentiv. Iallfall var vi veldig opptekne av å gi arbeidsincentiv til dei som har lågast løn, og til dei som har deltidsstillingar, for det er jo dei som har ein reserve som vi ynskjer å utnytte i arbeidslivet. Samla sett vil eg òg tru at det å få det til ligg hos alle partar i arbeidet med pensjonsforliket, og at modellen og oppteninga gir incentiv til å stå i arbeid, det vere seg så mykje som folk klarar. Som eg har sagt, vi skal sjå på om dei som no ligg på under 14 timar – altså om ein skal gjere endringar i offentlege tenestepensjonar for dei som ligg på under 14 timar – vil ha gevinst av å verte med i ei pensjonsordning. Det er heilt opplagt at vi må sjå på det.