Det er en veldig viktig sak interpellanten tar opp her i dag, og Fremskrittspartiet er veldig glad for at denne problemstillingen tas opp av et medlem fra et av regjeringspartiene. Mange husker sikkert ramaskriket under valgkampen i fjor på grunn av Fremskrittspartiets valgkampbrosjyre, som fikk veldig stor oppmerksomhet. Både pressen og en del av våre politiske motstandere brukte enhver anledning til å kritisere denne brosjyren der en av hovedoverskriftene var at «gjerningsmannen var av utenlandsk opprinnelse». Derfor er det gledelig at det er blitt reist en interpellasjon der interpellanten tar innover seg at det de siste 20–25 årene er begått mange alvorlige kriminelle handlinger knyttet til forskjellige gjenger, som A-gjengen og B-gjengen, og at et stort antall medlemmer kommer fra minoritetsmiljøer. Interpellanten reiser i grunnen to viktige spørsmål som jeg vil komme tilbake til. Når det gjelder gjengkriminaliteten, er det ikke bare i Oslo en ser problemene, men også andre plasser i landet, som interpellanten viste til. Her er det først og fremst viktig å fokusere på rett integrering og oppfølging av disse miljøene. Politiet må få de ressursene som trengs for å bekjempe disse gjengene, som blir mer og mer voldelige etter som tiden går. Politiet må ha en bevisst strategi og oppfølging overfor disse. En må ha fokus på kompetanseøkning blant politiet når det gjelder innvandrere og de kulturelle forskjellene. Ingen er tjent med at utlendinger og innvandrere er overrepresentert på slike statistikker, aller minst de lovlydige innvandrerne her i landet. Mange av disse gjengmedlemmene er heller ikke ukjente for politiet. De er gjengangere i systemet, og de utfører mye av hverdagskriminaliteten i bybildet. Derfor er det veldig viktig å fokusere på gjengangerne i straffesystemet, slik at disse får straff som fortjent. Spesielt viktig er det å slå ned på og følge opp de som utfører kriminelle handlinger for første gang. Vi ser at veldig mange av de unge med minoritetsbakgrunn, begår førstegangskriminalitet for å få innpass i og for vise seg for gjengmiljøet. Nå er det ikke til å stikke under stol at den problematikken som interpellanten tar opp, er spesiell for Oslo. Oslo har spesielle utfordringer, ikke bare som landets hovedstad, men som narkotikahovedstad og hovedsete for store deler av den tunge, organiserte kriminaliteten. Enten vi liker det eller ikke, er det ressurser politiet trenger for å få bukt med disse gjengmiljøene og den organiserte kriminaliteten. Fremskrittspartiet har tatt dette innover seg og økte i sitt budsjett bevilgningene til Oslo-politiet mye mer enn Stoltenberg-regjeringen. Jeg skal gi interpellanten rett: Oslo-politiet har fått reduserte inntekter med Stoltenberg-regjeringen, men Stoltenberg-regjeringen skal ha det at de gav mer enn Bondevik II-regjeringen gjorde i sitt budsjett. Interpellanten tar også opp en annen viktig sak: Har samfunnet evner til å få bukt med organisert kriminalitet? Det som i grunnen er litt bemerkelsesverdig, er at et medlem fra Arbeiderpartiet tar dette opp her i Stortinget, når man i den berømmelige Soria Moria-erklæringen ikke nevner organisert kriminalitet med et eneste ord. Den utviklingen som vi ser i kriminalitetsbildet her i landet, gjør det påkrevd å øke innsatsen og høyne beredskapen når det gjelder organisert kriminalitet. Politiet får i dag ikke bukt med organisert kriminalitet, fordi de mangler metoder og ressurser. Politiet må få ta i bruk langt sterkere virkemidler for å få bukt med den voksende organiserte kriminaliteten. De senere årene har vi hatt flere eksempler på at kriminaliteten blir råere og råere, og at respekten for menneskeliv blir mindre og mindre. Politiet må få lettere tilgang til pansrede kjøretøy, våpen og overvåkningsutstyr for bedre å kunne møte gjengene på deres banehalvdel. Jeg vil igjen få takke interpellanten for å ha satt denne viktige saken på dagsordenen her i Stortinget. Jeg vil anbefale interpellanten de neste månedene å arbeide aktivt inn mot Regjeringen for å få gjennomslag for økte bevilgninger til politiet, økt fokus på gjengangerkriminaliteten, forebygging av hverdagskriminalitet og ikke minst den organiserte kriminaliteten. Det er gledelig å høre justisministeren si at Regjeringen ser alvorlig på dette, og at de ser at det er et økende problem. Så gjenstår det å se til høsten om justisministeren viser handling. Det skal ikke stå på Fremskrittspartiet. Fremskrittspartiet ser fram til budsjettopplegget fra Regjeringen når det gjelder disse viktige sakene.