Jeg beklager at jeg ikke kan gi motsvar på samme måte. Jeg får heller ta den mer byråkratiske innfallsvinkelen. Jeg har bare tenkt å kommentere noen få ting. Først til Arne Sortevik, som mente at metoden til Riksrevisjonen var så mye bedre enn den metoden som resultatene i kommuneproposisjonen er basert på. Jeg har lyst til å gjøre oppmerksom på at det er spørreundersøkelser i det Riksrevisjonen også har gjort, en egenevaluering fra dem som er rektorer, og andre som gir en vurdering. Så det er vel i og for seg den samme metoden. Vi kan diskutere hvilke tall som er de riktige, osv. Jeg er enig i at man kan stille spørsmål ved en metode hvor man selv skal gi en egenvurdering av tilstanden ved byggene. Så til Grethe G. Fossum, som sa at det er færre ansatte i kommunesektoren. Det er faktisk slik at i 2004 var det 1 pst. aktivitetsvekst. Det var 1 pst. økning i antall timeverk som ble utført. Det er mulig at en del av de timeverkene ble utført fordi det var et lavere sykefravær. Men jeg går ut fra at man ikke ønsker et høyere sykefravær for å få flere ansatte i kommunesektoren. Det er altså ikke slik at det er mindre aktivitet. Det er mer aktivitet. Aktiviteten økte med 1 pst. Så har det vært nevnt mange kommuner i Hedmark. Men det er én som glimrer med sitt fravær, Rendalen kommune. Rendalen kommune er Sør-Norges største kommune geografisk sett. Den har i underkant av 2 000 innbyggere. Det er altså en virkelig grisgrendt kommune. Den har 4,3 pst. i driftsresultat. De har 13 mill. kr på bok, og de har styrt sikkert hvert eneste år for ikke å komme i underskudd. Det har vært en tett og god styring for å få det til. Det har vært en tradisjonell, god og gammeldags senterpartist som har styrt, som altså har ment at det å holde tilbake er viktig, for da står en bedre rustet for fremtiden. Jeg forstod det slik at det var ikke Senterpartiets kommunalpolitiske talskvinne særlig imponert over. Ressurskrevende brukere er blitt tatt opp av flere her. Jeg har bare lyst til å si at denne modellen som man nå ber om, gikk ikke flertallet inn for ved forrige gangs behandling av denne saken. Bakgrunnen den gangen var at man var opptatt av at de kommunene som hadde størst utgifter til ressurskrevende brukere, altså de som har en unormalt stor andel av disse utgiftene, skulle komme bedre ut, og ikke bare at de skulle være gjennomsnittlige. Det betyr at vi har kommuner som får opp mot 95 pst. dekning av utgiftene på dette området, og noen kommuner som får en betydelig lavere dekning. For Sarpsborg kommune vil den modellen som her er lagt til grunn, innebære at de taper vel 5,7 mill. kr, og de har altså 51 mill. kr i utgifter utover innslagspunktet i dag. En kommune av tilsvarende størrelse, Asker kommune, vil tjene 2,2 mill. kr, men de har bare 12 mill. kr utover innslagspunktet når det gjelder den typen utgifter. Det er mulig at vårt system er byråkratisk, men det er faktisk bedre for ressurskrevende brukere at kommunen har råd til å gi dem et tilbud.