Takk, president. Jeg skal prøve å holde meg der omkring. Økonomi er som regel mest i fokus når vi snakker om kommunene. Jeg er faktisk enig i mye av det som Regjeringen sier i sin proposisjon, og jeg er også enig i veldig mye av det som er sagt av representantene fra regjeringspartiene. Problemet i kommunesektoren er i første rekke at vi har en struktur med 433 kommuner, som har 433 forskjellige politiske konstellasjoner i sine organer, som prioriterer forskjellig, og derfor får vi ulike situasjoner i 433 kommuner. Det er egentlig det det handler om, hvorvidt vi her på huset skal akseptere at det blir forskjeller mellom disse 433 kommunene. Her har jeg litt problemer med å forstå særlig det rød-grønne alternativet, som ubegrenset vil overføre milliarder av kroner til disse 433 kommunene, selv om også det rød-grønne alternativet vet – det er mitt inntrykk at de har gitt utrykk for at de vet det, men de vet det selvfølgelig – at innenfor disse 433 kommunene er det en rekke kommuner, til dels mange kommuner, som har overveldende god økonomi. Med det systemet som det rød-grønne alternativet ønsker seg, ukritisk å føre flere milliarder over til disse 433 kommunene, vil altså forskjellene øke. Forskjellene vil måtte øke. Fremskrittspartiet så på det opplegget som Regjeringen la fram, som brukbart når det gjaldt økonomi. Derfor gikk vi inn i forhandlinger med regjeringspartiene her på huset med sikte på å holde oss innenfor den rammen som Regjeringen selv la fram. Vi beklager at vi nærmest ble avvist av Regjeringen. Jeg legger vekt på Regjeringen. Årsaken til at vi ville ha sikret øvre ramme, var det som Regjeringen selv peker på, at det innenfor den veksten på 2–3 milliarder kr for 2006, som Regjeringen la opp til, lå det en satsing på barnehagesektoren, opptrappingsplan for psykiatri, nye læremidler i grunnskolen og frie inntekter. I utgangspunktet ville denne veksten som Regjeringen påstod de ville legge inn, være oppbrukt hvis Regjeringen og statsråd Solberg hadde som formål at frie inntekter skulle være på 1,3 milliarder kr. Ut fra resultatet av forhandlingene har jeg forstått det dit hen at Regjeringen ønsket en maksvekst på frie inntekter på 1,3 milliarder kr. Hvis det ikke var det de ønsket seg, hadde de ingen grunn til å stoppe forhandlingene med Fremskrittspartiet. Lokaldemokratiet handler om å akseptere forskjeller. Fremskrittspartiet skiller seg ut ved at vi ikke aksepterer forskjeller på primærtjenestene. Vi aksepterer ikke at Tromsø kommune, som er styrt av SV og Arbeiderpartiet, prioriterer kulturhus framfor eldre og skole. Vi aksepterer ikke at Arbeiderpartiets og SVs representanter i kommunestyrene rundt omkring prioriterer kulturhus framfor eldre og skole. Det er derfor vi ønsker at staten i større grad skal styre inntektene til eldreomsorg og skole gjennom stykkpris. Da først får vi sikret et godt og jevnt tilbud på primærhelsetjenester i kommunene. Vi sier ikke at kommunene skal slutte å levere. Det vi sier, er – faktisk det samme som enkelte i det rød-grønne alternativet prøver å gi uttrykk for, men hos oss er det en garanti – at disse oppgavene skal løses gjennom at staten tar 100 pst. av finansieringen. Vi tror at de signalene denne regjeringen gir, og det fokuset den har på øremerking, vrir debatten bort fra det som er utfordringene. Å innlemme 57 mill. kr eller å innlemme barnehagetilskuddet vil ikke ha noe å si for handlingsrommet til de 433 kommunene – ingenting. Hvis en skal gjøre noe med handlingsrommet til kommunene, har Fremskrittspartiet i dag tre forslag som ligger til behandling, og som i stor grad ville ha påvirket handlingsrommet reelt sett for kommunesektoren. Det er forslag nr. 4, det er forslag nr. 11, og det er forslag nr. 12. Men disse forslagene får altså ikke en eneste stemme fra noen av de andre partiene. Ikke engang fra Senterpartiet får vi stemmer når vi snakker om hva som skal utvikle og styrke lokaldemokratiet. Å gi kommunene større handlingsrom handler ikke om midler. Det handler i stor grad om rammeverk og regelverk. Jeg tror at de økonomiske rammene for kommunesektoren generelt sett er mer enn gode nok i dag. Men så lenge vi ikke får vedtatt vårt primære opplegg, er vi nødt til å være med og styrke økonomien generelt – blindt – og dermed er vi også med på å skape forskjeller. Vi kan også se på Os kommune nå, som jeg mener har en virkelig god sak. De har innført flyktningstopp. Hvorfor? Fordi de har et eget regnskap som bekrefter at statlige pålegg når det gjelder bosetting av flyktninger, gir Os kommune ekstrautgifter på mellom 4 og 5 mill. kr. Derfor sier Fremskrittspartiet: Denne ordningen må endres sånn at staten tar 100 pst. av finansieringen. Det har heller ikke de andre partiene vært med på. Vi ønsker å øke tilskuddet til 525 000 kr over syv år, men det har vi blitt nedstemt på, og vi ser ikke noen grunn til å gjenta det gang på gang. Representanten Sandal sa: Eldreomsorgen blir av vesentlig bedre kvalitet ved bedre økonomi. Nei, det motsatte er jo bevist. En rekke store, sterke arbeiderpartikommuner har fått styrket økonomien vesentlig. Tromsø kommune og Trondheim kommune har fått en vesentlig økning i sine rammer, men Arbeiderpartiet og SV kutter likevel på eldreomsorg og skole. Så det henger ikke sammen, det som Sandal her påstår. Samtidig vil jeg rette oppmerksomheten mot det ønsket at det skal bli en avtale mellom regjering, storting og kommunesektor for å få kommuneøkonomien i balanse. Det er jo litt interessant at KS i en sånn sammenheng har sagt at ja, hvis vi får en sånn avtale, skal vi også effektivisere for en halv milliard. Litt merkelig – jeg kaller det litt utpressing. KS viser altså til at det finnes et effektiviseringspotensial, men for å ta det ut, skal de ha betaling for det. Det hører ikke hjemme i andre sammenhenger. Når det finnes et potensial for effektivisering, skal det tas ut. President, 10 minutter er ikke mye, og jeg lovte at jeg skal «prøve å holde meg der omkring». Jeg vil også vise til et annet moment i forhold til «dårlig økonomi» i kommunesektoren. Det er en del oppslag i dag: Beste år siden 1997, vesentlig bedring i kommunens netto driftsresultat. Krødsherad: Jerndisiplin gav resultat. – Jeg kunne vise til en rekke oppslag av den typen. Dette går riktig vei. Jeg synes også, som flere har vært inne på tidligere her i dag, at det er på tide å spre litt optimisme og fokusere på lyspunkter rundt omkring i kommunene, istedenfor hele tiden å svartmale, svartmale, svartmale. Og for å ta ett oppslag til i dag som jeg også synes var interessant: En liten kommune i Midt-Norge – jeg skal ikke si hvem den er styrt av, jeg trenger ikke å si det når det er Trøndelag, for der er kommunene i stor grad styrt av noen få partier – har nå besluttet at det skal bygges en ishall. Kommunen går med underskudd. Jeg skal som sagt ikke si hvem som styrer den kommunen, men dette handler om prioritering. Fremskrittspartiets opplegg i dag når det gjelder rammer, bør få tilslutning – hvis ikke vil det være merkelig. Jeg vil da bare til slutt fremme de forslag Fremskrittspartiet står bak.