Ulovlig, urapportert og uregulert fiske er et globalt problem som har fått stadig større internasjonal oppmerksomhet i løpet av de siste årene. Fra norsk ståsted er et slikt fiske et særlig stort problem i Barentshavet, der torskestammen har blitt vesentlig overfisket. Regjeringen har lagt ned et betydelig arbeid for å redusere det urapporterte og uregulerte fisket, og vil fortsette å prioritere det viktige arbeidet, også gjennom lovforslag som det vi behandler nå. Lovforslaget følger opp internasjonale anbefalinger om tiltak i havn. Utenlandske fartøy som tar del i slikt fiske, skal kunne nektes bruk av norske havner eller norske støttetjenester. Norge skal kunne bidra til å jage fartøy som tar del i ulovlig fiske, fra havn til havn. Forslagene som fremmes i Ot.prp. nr. 98 for 2005-2006, er ikke ment å være uttømmende for alle aktuelle hjemler mot UUU-fiske. En bredere behandling av kontrollhjemlene vil bli foretatt i forbindelse med arbeidet med en ny havressurslov. Regjeringen anser imidlertid at innføring av bestemmelser som foreslått ikke kan utsettes til behandling av en slik ny havressurslov. Jeg registrerer at Fremskrittspartiet i innstillingen fra næringskomiteen ikke slutter seg til komiteflertallets syn på behovet for strengere norske kontrollregler til lands. Medlemmene fra Fremskrittspartiet synes mest opptatt av at de verftene som i dag forsyner UUU-fartøy med støttetjenester, etter forslaget kan miste muligheten til å tjene på å yte slike støttetjenester også i framtiden. Da lurer jeg på om Fremskrittspartiet mener at hensynet til verftenes kortsiktige inntekter fra de relativt sett få fartøyene som driver UUU-fiske, skal gå foran ønsket om å innføre nødvendige tiltak mot overfiske i Barentshavet. Mener de at Norge ikke skal være pådriver for strengere nasjonale regler på området, men bare slutte seg til minimumsløsninger som det måtte bli enighet om internasjonalt? Fremskrittspartiet ber også om mer kontroll, og antyder at 15 pst. stikkprøvekontroll av landinger, som reglene til NEAFC, Den nordøst-atlantiske fiskerikommisjon, legger opp til, er for lite. Samtidig foreslår Fremskrittspartiet i sitt alternative statsbudsjett for 2007 å kutte betydelig i Fiskeridirektoratets driftsbudsjett. Der foreslår de et kutt på 12 mill. kr, og når det gjelder Kontrollavgift fiskeflåten, foreslår Fremskrittspartiet å avvikle hele avgiften på over 21 mill. kr. Det vil ramme direktoratets kontrollvirksomhet på land og i havn, fangstdagbokkontroll, bokettersyn i bedriftene, satellittsporing og en rekke andre kontrollaktiviteter og tiltak som er avgjørende i tillegg til Kystvaktens fiskerikontroll til havs. Det vil føre til langt dårligere ressurskontroll. For å få effektiv kontroll må det kontrolleres i alle ledd. Regjeringen har fulgt opp med å foreslå økte bevilgninger til Fiskeridirektoratets kontrollarbeid. Til de konkrete forslag: Fremskrittspartiet foreslår at «Stortinget ber Regjeringen arbeide for et internasjonalt regelverk som forhindrer ilandføring av ulovlige fiskefangster». Det er vi enig i, og det har Regjeringen for lengst gjort, både gjennom FAO, som har utviklet en internasjonal handlingsplan for havnestatskontroll, med Norge som pådriver og med norske fageksperter som premissgivere. Det nylig fattede vedtaket i Den nordøst- atlantiske fiskerikommisjon er nevnt av flere, og kan nevnes igjen. I FNs evalueringskonferanse om fiske på åpne hav i juni 2006 fikk et norsk forslag om global FN-avtale om havnestatskontroll bred støtte. Norge spiller en sentral, aktiv rolle i arbeidet med å utarbeide en slik avtale i FAO. Så blir det foreslått at «Stortinget ber Regjeringen styrke kontrollen til havs for å forhindre overfiske». Vi foreslår også styrkede tiltak til havs. Vi har foreslått økte ressurser til Kystvakten både for årets budsjett og for neste års budsjett. Men jeg vil der presisere at forslaget om økte rammer til Kystvakten konstitusjonelt ligger under forsvarsministeren. Men det lovforslaget som diskuteres nå, tar nettopp sikte på å dekke opp for overfisket som foregår i havområder der Norge innen rammen av internasjonale konvensjoner som Norge er bundet av, ikke kan gjøre norsk rett og norsk kontroll gjeldende overfor utenlandske fartøy til havs. Fremskrittspartiets forslag om økninger til Kystvakten samtidig som en ønsker å kutte i Fiskeridirektoratets midler, viser at det ikke er helt sammenheng mellom forslagene når det gjelder tiltak til havs og tiltak i havnene og den landbasert kontroll.