Ved etableringen av Innovasjon Norge ble det lagt vekt på at de næringsrettede virkemidlene skulle tilpasses regionale utfordringer. Fylkeskommunens rolle som utviklingsaktør har økt fylkeskommunenes handlefrihet. Rammene til fylkeskommunene varierer ut fra næringsmessige og distriktspolitiske mål. Alt i alt innebærer dette forskjellige prioriteringer fra fylke til fylke, bl.a. ut fra lokalpolitiske mål for næringsutvikling. En konsekvens av dette er at resultatet av behandlingen av enkeltsøknader kan variere noe fra fylke til fylke. Bevilgningen til etablererstipendordningen under Innovasjon Norge gis av Kommunal- og regionaldepartementet. Den enkelte fylkeskommune velger selv å prioritere bruken av ordningen og kan gi føringer. Kommunal- og regionaldepartementet gjennomgår nå samtlige ordninger opp mot det nye regionalstøtteregelverket som kommer fra 2007. I tillegg har de bedt Innovasjon Norge om å vurdere hvordan en ny ordning med støtte til ulike driftsutgifter i nyetablerte virksomheter kan innrettes. Nylig ble Innovasjon Norges stipendordninger for etablerere evaluert, og konklusjonene fra evalueringen var svært positive. For å sikre at prosjektene som støttes, er bedrifts- og samfunnsøkonomisk lønnsomme, er søknadsprosessen viktig. Innovasjon Norge skal utfordre etablerere og bedrifter før prosjekter igangsettes. Bevilgningene skal gi etablerere og bedrifter muligheter til å realisere nye ideer og prosjekter, utvikle og internasjonalisere virksomheten og finne samarbeidspartnere. Det er en krevende prosess, som stiller store krav til både søkerne og Innovasjon Norge. Jeg mener det er viktig med en slik grundig behandling ved fordeling av offentlige midler. Innovasjon Norge ivaretar en viktig balanse mellom overordnede nasjonale målsettinger og fylkeskommunale føringer. Dette er et system jeg mener etablerere og etablert næringsliv er godt tjent med, og som vi derfor bør videreutvikle.