Sosialistisk Venstreparti mener Regjeringas forslag om å holde FNs kvinnekonvensjon utenfor menneskerettsloven er inkonsekvent. De seks hovedkonvensjonene i FN bør ha samme status – alle bør være inkorporert med forrang i menneskerettsloven. Regjeringa har foreslått å inkorporere FNs kvinnekonvensjon og FNs rasediskrimineringskonvensjon i henholdsvis likestillingsloven og en ny lov mot etnisk diskriminering. At de to konvensjonene nå endelig gjøres til en del av norsk lovverk, vil styrke rettsvernet på feltene kjønn og etnisitet, men det er uheldig at de to holdes utenfor menneskerettsloven. Menneskerettslovens formål er å styrke menneskerettighetenes stilling i norsk rett. FNs barnekonvensjon og Den europeiske menneskerettighetskonvensjonen er inkorporert i menneskerettsloven. Hvordan internasjonale konvensjoner innarbeides i norsk lovverk, er ikke uvesentlig for hvilken rettslig status de får. Menneskerettsloven gir forrang, noe som betyr at bestemmelsene i denne loven går foran andre bestemmelser. FN etablerte en egen kvinnekonvensjon nettopp for å vise at kvinners menneskerettigheter skulle ivaretas i forhold til andre hensyn. Regjeringas forslag signaliserer at konvensjonen ikke gis lik rett som Barnekonvensjonen i norsk rett. Det sender ut et signal om at man ikke er like opptatt av kvinners rettigheter som av andre menneskerettigheter. Sosialistisk Venstreparti mener rettigheter som knyttes til kjønn og etnisitet, må gis likeverdig status med andre menneskerettigheter. Å innarbeide kvinnekonvensjonen i menneskerettsloven vil ha viktige signaleffekter. Ikke bare i juridisk sammenheng, men også for resten av det offentlige Norge er det viktig å signalisere at vi ikke aksepterer grov og systematisk kvinnediskriminering. Eksperter i FNs kvinnekomite som overvåker kvinnekonvensjonen, uttrykte stor forbauselse over at vold mot kvinner ofte avskrives som et privat anliggende i et så avansert samfunn som Norge. Dette står i en merknad fra FNs kvinnekomite til Norges 5. og 6. periodiske rapport, 2003. Kvinnekonvensjonen er viktig fordi den tolker diskrimineringsforbudet i lys av behovet for å styrke kvinners psykiske og fysiske integritetsbeskyttelse i forhold til vold og trakassering. Hvordan skal vi forklare at kvinners rettigheter i Norge har svakere vern enn f.eks. barns rettigheter? Sosialistisk Venstreparti fremmer derfor et forslag sammen med Arbeiderpartiet og Senterpartiet hvor vi ber «Regjeringen inkorporere FNs kvinnekonvensjon i menneskerettsloven». Men jeg vil også signalisere at hvis dette forslaget faller – en kan jo håpe at det ikke gjør det – vil vi subsidiært støtte Regjeringas forslag. Det er i dag forbud mot seksuell trakassering og i tillegg en regel som gir arbeidsgiver, utdanningsinstitusjoner og organisasjoner en plikt til å arbeide for å hindre seksuell trakassering. Proposisjonen foreslår å utvide bestemmelsen til også å omfatte trakassering på grunn av kjønn. Det vil f.eks. ikke være tillatt å stemple kvinner som udugelige bare fordi de er kvinner. Det ligger også forslag i proposisjonen om endringer i erstatningsreglene ved trakasseringssaker. Arbeidsgiver som trakasserer en arbeidstaker, vil bli erstatningspliktig på et objektivt grunnlag. Dette er veldig bra. At bevisbyrden delvis legges til arbeidsgiver, som er tilfellet i forskjellsbehandlingssaker ellers, vil styrke arbeidstakerens vern mot trakassering. Den som har blitt utsatt for trakassering, slipper å bære hele bevisbyrden selv. Det er nå viktig å ta et grep som gir internasjonale menneskerettighetskonvensjoner høy status i nasjonal lovgivning. Det er spesielt viktig for at Norge fortsatt skal være en internasjonal pådriver i arbeidet for menneskerettigheter. Det er kommet mange innvendinger mot å inkorporere kvinnekonvensjonen i likestillingsloven. Flere høringsinstanser – alle unntatt én, faktisk – er enig med SV i at inkorporeringen burde skje gjennom menneskerettsloven. Det er trist at vi ikke har kunnet komme fram til en enighet om dette, men som sagt, vi støtter subsidiært at Regjeringa kommer tilbake på egnet måte etter behandlingen av den varslede stortingsmeldingen om Makt- og demokratiutredningen med vurdering av en eventuell inkorporering av FNs kvinnekonvensjon i menneskerettsloven. Jeg tar opp vårt forslag i innstillingen.