Jeg slutter meg helt og fullt til det den siste taleren sa, men jeg har behov for å kommentere noe som er blitt sagt i debatten. Det har vært påstått at dette flertallet og denne regjeringen ikke er like opptatt av yrkeshemmede og deres muligheter på arbeidsmarkedet som opposisjonen. Så viser man til at man i budsjettbehandlingen i høst har økt tiltakene til de yrkeshemmede mer enn Regjeringen har gjort. Ja, det er én grunn til at opposisjonen har hatt mulighet til det, nemlig at det har vært et regjeringsskifte. De omprioriterte på en slik måte at det var noen penger til overs også for dem. De prioriterte på den måten, men det gjorde de ikke i sitt eget budsjettopplegg. Jeg synes derfor at det er en litt urimelig argumentasjon som blir framført. Så ønsker representanten Robert Eriksson fra Fremskrittspartiet at jeg skal dokumentere påstander i forhold til midlertidige ansettelser, og han viser til en Fafo-rapport som viser at noen midlertidig ansatte får fast stilling. Ja, de gjør det. Det er altså under dagens lovverk og reglene slik de er i dag. Noen gjør det, men mange av dem blir svingdørsansatte, går ut og inn av arbeidslivet, og det er de som er svakest. Men de fleste av dem som får jobb, er de som har høy utdanning, og som hadde fått en jobb uansett. Så viser representanten Eriksson til ønsketurnus som nå bl.a. blir brukt i helsesektoren, både i kommunene og i sykehusene. Ja, det er riktig, mange ønsker det og har det. Det er også fullt mulig innenfor dagens lovverk, og det er dagens lovverk vi skal videreføre. Innenfor dagens lovverk er det mulig å ha midlertidige ansettelser, og det er mulig med fleksibilitet, også ønsketurnuser. Så det er en total misforståelse når det høres ut som om Fremskrittspartiet mener at vi skal til en annen rettstilstand enn den vi har i dag. Til slutt sier representantene fra Fremskrittspartiet og Høyre at vi må skjønne at arbeidsgiverne er i stand til å bedømme sin egen situasjon. Ja, det er jeg helt sikker på at de er. De er i stand til å bedømme sine interesser og ivareta dem. Men fra vår side vil vi si at vi tror faktisk at de funksjonshemmedes organisasjoner også er i stand til å vurdere sin egen situasjon og ivareta den. I den interessekonflikten velger SV å stå på de funksjonshemmede og de yrkeshemmedes side og sikre et arbeidsliv som gjør at også de kan være innenfor, og ikke bare komme innom en liten sving av og til og så ryke ut i arbeidsledighet igjen.