Først av alt har jeg lyst til å takke de andre rød-grønne kameratene mine i finanskomiteen og Regjeringen for veldig godt jobba budsjett. Dette budsjettet viser at vi har en regjering og et rød-grønt flertall som prioriterer annerledes enn den forrige regjeringen. De rød-grønne prioriterer fellesskap, velferd og trygghet framfor skattelette og det at hver enkelt skal være sin egen lykkes smed. Regjeringspartiene lovte i valget at det skulle satses på velferd og på fellesskap, og det viser de tydelig med dette budsjettet at de gjør. De snur kursen som var, og leverer rød-grønn politikk. I tillegg til å levere på de ulike områdene viser også Regjeringen og de rød-grønne her i Stortinget at like viktig er det at folk skal ha trygghet for at det føres en økonomisk politikk som gir trygghet for hus og heim. Derfor mener Regjeringen at handlingsregelen skal følges, noe som både sentralbanksjefen og flere økonomer uttaler er viktig hvis en ikke skal få en renteoppgang som vil slå bena under flere familier og husstander. Det å ta den kontrollen som det er mulig å ta på dette området, ser de rød-grønne – med Regjeringen i spissen – på som kjempeviktig. Jeg har selv vært i etableringsfasen og hatt rente på 16 pst. Jeg klarte så vidt å holde hodet over vannet, og det er en situasjon som jeg ikke unner noen å være i. Jeg ser at Venstre og Høyre kutter med henholdsvis milliard og ca. 1 milliard kr på sine alternative budsjett for å kjøle ned økonomien. Det er med respekt å melde en bitte liten dråpe i det store havet som har liten eller ingen betydning for rentenivået. Det tror jeg faktisk at de vet selv. Det som er dramatisk, og som alle partiene burde bekymre seg over, er at Fremskrittspartiet bruker bortimot 25 milliarder kr mer enn alle oss andre. For Høyre må det være et tankekors, jf. at Høyre vurderer å samarbeide med dem ved neste korsvei. Bekymrer det ikke dem, bør det i alle fall bekymre folk ute som er opptatt av trygghet for hus og heim. Regjeringen prioriterer barn og unge veldig høyt i dette budsjettet. Det at en endelig skal få full barnehagedekning innen utgangen av 2007, og det til en pris på rundt 2 300 kr, det er en gledelig sak. I alle år har en sagt dette, men en har ikke fått det til. Småbarnsfamilier har ventet og ventet, og vi har ventet sammen med dem. Nå kommer det endelig. Mange av oss fikk aldri barnehageplass, og når noen av oss endelig fikk det, var prisen så høy at det var vanskelig å ta imot. Med en annen regjering ville en i dag ikke stått der en står, med full barnehagedekning ved utgangen av 2007, og med en pris som den vi nå legger opp til. Det at Regjeringen så tydelig og klart gjør disse prioriteringene, gir småbarnsforeldrene frihet, og, som finansministeren sa i sitt innlegg tidligere i dag, det gjør også at folk kan gå ut i arbeid. Er det noe Norge AS trenger, så er det at folk går ut i arbeid. Og de kan gjøre det med trygghet og til en pris som er overkommelig. En annen sak som jeg mener er historisk, er at vi nå skal starte jobben med å få gratis skolebøker i videregående skole. Nå skal vi ta det første trinnet i 2007, og så skal dette trappes opp og være på plass i 2009. Det er også en av de sakene som en i alle år har snakket om og snakket om og snakket om, men som det ikke er gjort noe som helst med, med unntak av Trond Giske, som klarte å gjøre bitte litt sist han var statsråd. Jeg registrerer at flere av opposisjonspartiene ikke har dette i sine budsjett. Denne saken er utrolig viktig og betyr utrolig mye for folks lommebøker. Privat har jeg brukt 6 000–7 000 kr på skolemateriell til min datter, som nå går i første videregående. Det er ikke synd på min familie og meg, men det er mange som dette er store summer for, som de har vanskelig for å klare å kvittere ut. Det var en dame som ringte til meg i høst og sa at for henne stod nå valget mellom å kjøpe skolebøker til sønnen eller vinterdekk til bilen sin, som hun skulle frakte alle sine tre unger i. Hun lurte på om jeg kunne fortelle henne hva hun skulle gjøre. Hun ble stilt overfor noen vanskelige valg, som det var umulig for henne å ta. Sånn som det mener jeg at vi ikke kan ha det. Derfor vil vi at også videregående opplæring skal være gratis. Når vi har prioritert barnehage, grunnskole og videregående opplæring, blir det ikke økning til universiteter og høyskoler denne gangen. For statens lommebok er akkurat som min lommebok – en kan bruke noe av det som er i den, men den er ikke utømmelig. Det er heller ikke staten sin. Så denne gangen prioriterer vi barnehage, grunnskole og videregående opplæring. Aldri har en noen gang satset så sterkt på kultur som en gjør nå. En økning i kulturbudsjettet med bortimot milliard kr vet jeg gleder mangt et kulturhjerte over det ganske land. Jeg ser av Fremskrittspartiets alternative budsjett at de mener at kultur ikke bør være noe satsingsområde for staten. De mener også det samme lokalt. De sier at vi støtter den smale kulturen, som folk ikke vil ha. Frivillighet og engasjement skal drive kulturen mer eller mindre, sier Fremskrittspartiet. Når Regjeringen nå øker kulturbudsjettet så utrulig mye som den gjør, så gjør den det nettopp for at hele bredden i kulturen og frivilligheten skal få rom til å vokse ytterligere. Vi ønsker nettopp å bygge opp og styrke frivilligheten, engasjementet og ildsjelene. Heller ikke – jeg holdt på si – frivilligheten klarer å leve av knapper og glansbilder om de skal kunne klare å holde dette gående. Folk – vanlige folk hjemme hos oss – valfarter nå til Rogaland Teater for å se Bjørn Eidsvågs stykke «Skyfri himmel». Det hadde ikke vært mulig for noen, eller i alle fall veldig få, hvis det ikke hadde blitt gitt støtte til Rogaland Teater fra både stat, kommune og fylke. Så frivillighet og kulturliv skal stole på at denne regjeringen nå og videre på veien skal satse sterkt på hele kultur- og frivillighetsområdet, og sånn gi folk noe å leve for – både fotball, museum, kor og film og hele fjøla innenfor kultur. Så er det sånn at denne regjering også gjør noe som er utrolig viktig. Den løfter blikket «ut over Færder fyr», som Thorbjørn Berntsen alltid sa det, og jeg synes det er godt sagt. Denne regjering tar ansvar for at vi skal se utover våre egne grenser, og at folk utenfor våre egne grenser skal få et bedre liv. Det viser at de rød-grønne driver solidaritet i praksis. Regjeringen har et mål om at vi skal bruke 1 pst. av BNP på bistand, og det målet er snart i sikte. Målet i seg selv er ikke viktig, men det at vi som et av verdens rikeste land tar ansvar for å være med og løfte opp det store flertallet som lever i fattigdom og nød, er utrolig viktig. Vi gir med våre bistandspenger og våre bistandsprogram håp for framtiden om at flere skal få leve verdige liv og få en bedre hverdag og nye muligheter. Da er det ikke bare vårt ansvar, men også vår plikt å gjøre det vi gjør i den sammenhengen. I sin åpningstale til Stortinget i høst minnet president Thorbjørn Jagland oss representanter om noe som jeg synes er utrolig viktig, nemlig at vi som er valgt inn her i denne sal, har et spesielt ansvar for dem som ikke har høyest stemme, eller de som ikke har sterkest rygg. Vi har et spesielt ansvar for å tale deres sak. Jeg tror det var en viktig påminnelse. Vi som folkevalgte i denne sal har også et spesielt ansvar for av og til – jeg holdt på å si – å stikke fingeren i jorda og si at tross alt har de fleste av oss det ganske bra, og mange av oss er faktisk litt lottomillionærer hver eneste dag, i motsetning til folk i andre land. Da jeg hørte på representanten Tybring-Gjedde i dag, dukket det opp i hodet mitt en VG-tegning som var i avisen en gang på slutten av 1990-tallet, med han tjukke mannen som lå der med nisselue og kjempestor mage og var så mett at han var helt irritert. Den bare datt ned i hodet mitt da jeg hørte på representanten Tybring-Gjeddes beskrivelse av det norske samfunn. Jeg tror ikke det er et godt bilde av hva slags samfunn vi har. Jeg tror heller ikke det er et godt bilde av hva slags samfunn vi skal ha. Helt til slutt: Jeg mener at de rød-grønne er på god vei med en ny kurs mot de målene vi har satt oss, mot den jobben vi har startet og lovet at vi skal gjøre for å innfri våre løfter. Jeg gleder meg veldig til veien videre og arbeidet de tre neste år med videre rød-grønne budsjett.