Jeg takker statsråden for svaret, og jeg setter overhodet ikke spørsmålstegn ved om statsråden er opptatt av temaet, eller hvorvidt statsråden ønsker å gjøre noe med det. Det viser jo statsrådens svar, og det takker jeg for. Problemstillingen er imidlertid den at vi bruker veldig lang tid på å vurdere/utrede og se på hvem som har rettigheter innenfor pasientrettighetsloven og dens like. Imens vokser køene. Imens er det en rekke personer der ute som er forhindret fra å delta i sosiale aktiviteter, imens er det mange barn som venter på å få operert inn cochlea-implantat på det andre øret, og ikke minst går det på det opplæringsmessige. Det er viktig at vi nå får fortgang i dette, at vi viser handling, for jo lengre tid det tar før man får implantert dette, jo større problem blir det også når det gjelder det språkmessige og det oppfølgingsmessige, og man mister altså den sosiale tilhørligheten. Vil statsråden sørge for at man her får en veldig rask saksgang når man først får disse – jeg holdt på å si – tilrådingene på bordet?