Vi ser nå starten på en svært viktig del av firefeltsutbyggingen av E18 gjennom Vestfold, etter at akkurat dette prosjektet er blitt forsinket en lang periode som følge av lokal uenighet om bomplasseringen på denne parsellen. Samtidig ser vi at denne delen av E18 er første del av et finansieringsopplegg med automatiske bomstasjoner for hele strekningen fra Gulli til Telemark grense. Dermed er det også første gang vi får distanseavhengige bompengestasjoner i Norge, slik vi kjenner det fra en rekke andre land. Så har jeg lyst til å føye til at finansieringen av E18 gjennom Vestfold i realiteten er prosjektfinansiering så god som noen, og et godt eksempel på hvordan man med tilgang av kapital til veiprosjekter kan gjennomføre en effektiv utbygging. Men kanskje vil dette være siste del av utbyggingen av firefeltsveien gjennom Vestfold. Det er en viss fare for at Fremskrittspartiet kan komme til å få avgjørende innflytelse på fylkespolitikken i Vestfold ved fylkestingsvalget neste høst. I så fall – jeg tar Fremskrittspartiet på ordet – vil utbyggingen av E18 stoppe med dette. Da vil det ikke lenger være grunnlag for en lokal enighet om et bompengefinansieringsopplegg, fordi dette partiet og dets frenetiske motstand mot bompenger overgår all lokal betalingsvillighet og ønsker om bedre framkommelighet og økt trafikksikkerhet. Jeg har lyst til å føye til at vi nå imøteser en firefelts sammenhengende vei fra Oslo til Tønsberg. Vi vil få kollektivfelt fra Asker og inn til Oslo. Med mindre vi samtidig satser på Vestfoldbanen, vil vi jage passasjerer fra tog og over på vei.