La meg først slutte meg til saksordførerens innlegg. Bakgrunnen for at Norge i 25 år har hatt amerikansk forhåndslagring, var selvfølgelig opprinnelig for å legge til rette for amerikanske forsterkninger ved et eventuelt angrep fra det tidligere Sovjetunionen. I dag er, som vi vet, de sikkerhetspolitiske rammebetingelsene vesentlig endret. Etter den kalde krigens slutt har det for flere regjeringer vært en viktig målsetting å sikre videre forhåndslagring i Norge. Daværende forsvarsminister Jørgen Kosmo forhandlet i 1995 fram en ny avtale om å opprettholde et betydelig amerikansk nærvær i form av en mer framskutt forhåndslagring. Norge har de siste årene mistet en god del NATO-infrastruktur, bl.a. som følge av ny kommandostruktur i alliansen. Den revisjonen av avtalen om forhåndslagring som vi i dag behandler, ble sett på som særdeles viktig både i det politiske miljøet og ikke minst i berørte lokalsamfunn. Lokalpolitikerne var da også aktive lobbyister mot bl.a. Stortinget våren 2005 – det var særlig forsvarkomiteen som fikk besøkene – for å sikre infrastruktur og arbeidsplasser. Den reviderte avtalen er i større grad – la meg understreke det – tilpasset dagens sikkerhetsutfordringer, både militært og når det gjelder sivilt beredskap. Det går fram av proposisjonen at utstyret skal kunne brukes til bl.a. fredsoperasjoner, humanitær bistand, assistanse ved katastrofer, konsekvenshåndtering ved terroranslag og evakueringsoperasjoner. Jeg synes personlig at det er viktig at det forhåndslagrede utstyret er ment å skulle brukes innenfor en bred sivil-militær ramme, også til sivil beredskap. Så skal materiellet sikre amerikansk deltakelse i øvelser i Norge, herunder aktiviteter som springer ut fra NATOs senter på Jåttå ved Stavanger, Joint Warfare Centre. Lagringen skal være, som også saksordføreren understreket, i samsvar med norske folkerettslige forpliktelser, og norske myndigheter skal ha innflytelse over hva som skal kunne lagres. Lagrene skal ha norsk bemanning og være under daglig norsk kontroll og ettersyn. Det er det norske forsvaret som har ansvaret for dette. Det er også viktig at norsk basepolitikk står ved lag. Det gjør også selvpålagte restriksjoner om ikke-stasjonering av atomvåpen på norsk jord. Det amerikanske utstyret var tidligere utplassert ved fem norske flystasjoner. Nå er virksomheten effektivisert og konsentrert til Værnes og Sola. Jeg vil også legge til at det er en enstemmig komite som slutter seg til avtalen.