Debatten viser at det er bred enighet om de nasjonale prøvene. Det er bra. Og det er bred enighet om at de nasjonale prøvene er et godt hjelpemiddel som skal utvikles til å bli enda bedre, for å gi best mulig undervisning. Representanten Reikvam var inne på St.meld. nr. 28 for 1998-1999 og den vurdering av egen virksomhet som skal ligge på den enkelte skole. Denne skolebaserte vurdering er nødvendig. Men det viser seg altså at det ikke er nok. Det viser seg også at selv om dette lå inne i forskriften og skolen var pålagt å drive med skolebasert vurdering, var det mange skoler som ikke gjorde det. Så dette er altså ikke nok. Men dette skal ikke være noen erstatning for den skolebaserte vurdering – den må fortsatt være der – men det må også finnes andre virkemidler for å vurdere kvaliteten i skolen. Så har jeg lagt merke til at de innvendinger som er kommet også i debatten her, hovedsakelig gjelder praktiske forhold. Det gjelder innhold, det gjelder at prøvene er offentliggjort på forhånd, det gjelder boikott, det gjelder informasjon – altså stort sett praktiske forhold. Komiteen har vært rimelig klar på at det er en god del praktiske ting som kan forbedres, og jeg føler meg overbevist om at det også vil bli gjort. Statsråden har vært prisverdig imøtekommende i forhold til at de praktiske tingene som har vært for dårlige, skal forbedres. Kun på ett punkt har jeg i dagens debatt sett at det har vært et prinsipielt argument i forhold til prøvene. Det gikk på dette med tilpasset opplæring. Jeg vil sterkt avvise at dette er et vikarierende moment. Tvert imot er det viktig å ha disse prøvene for nettopp å kunne ha de nødvendige redskapene for å få en god, tilpasset opplæring. Evalueringen i 1997 viste jo at her har vi virkelig mislyktes – og mange lærere ser nå på dette som et godt redskap. Jeg har fått mange positive tilbakemeldinger fra utrolig mange lærere og skoler når det gjelder nasjonale prøver. En lærer skriver at slik han ser utviklingen av de nasjonale prøvene, vil de etter hvert bli et godt hjelpemiddel for eleven og læreren til å finne feiltyper og misforståelser, gjøre endringer av undervisningen slik at den blir tilpasset eleven bedre og blir til hjelp for eleven til å målrette sin innsats – og at nasjonale prøver kan være nyttige i elevsamtaler og foreldresamtaler, i større grad enn tidligere prøver kunne være. Det tror jeg er et godt argument – det kan hjelpe eleven. Det er akkurat det det skal gjøre. Representanten Reikvam sier at det vil styre undervisningen. Ja, det er ferdighetsprøver. Om undervisningen etter hvert legger mer vekt på ferdigheter, kan ikke jeg se at det vil være noe stort problem. Det er nettopp ferdigheter vi først og fremst skal lære våre elever, og noe mer vekt på ferdighetsinnlæring tror ikke jeg er farlig. Kan prøvene bidra til det, er det bra.