Mitt spørsmål går til arbeids- og inkluderingsministeren. Regjeringen har ved gjentatte anledninger lovet å redusere fattigdommen. I dag har vi 246 000 minstepensjonister, som ifølge Pensjonistforbundet har en inntekt som er under det som defineres som fattigdomsgrensen. Det er liten tvil om at den økonomiske hverdagen og levekårene for mange minstepensjonister er vanskelige. Jeg har selv fått en rekke henvendelser fra minstepensjonister som sier at de har det så stramt økonomisk at de ikke har anledning til å gå til tannlege, hente forskrevne medisiner på apoteket, spise middag hver dag, kjøpe julegaver til barn og barnebarn eller ha noen form for atspredelse, slik som kaffebesøk og ferie, som vi andre tar som en selvfølge. Fremskrittspartiet mener at mange av dagens minstepensjonister lever et uverdig liv og har en uverdig økonomisk hverdag. Derfor har vi ved flere anledninger foreslått bl.a. å øke minstepensjonen. Fremskrittspartiet mener at pensjonistenes tidligere innsats i samfunnet ikke må glemmes. Mye kan tyde på at Regjeringen har glemt nettopp det. Regjeringens nye forslag til pensjonsreform vil føre til at minstepensjonen blir lavere. Det er også dokumentert av professor i trygdemedisin ved Universitetet i Oslo Bjørgulf Claussen. Mener virkelig statsråden at det er verdig at flertallet av minstepensjonistene skal leve under fattigdomsgrensen? Og hva vil statsråden gjøre for å forhindre dette?