Et sentralt spørsmål har vært tolkningen av merknadene og det som er innstillingen til vedtak, i forhold til hva som er bestillingen. Jeg tror, etter som jeg hører innleggene, at jeg må lese gjennom debatten for å danne meg et helt klart bilde, i den grad det er mulig. Men det er ingen tvil om at det er snakk om å sette i gang et arbeid på dette området i neste stortingsperiode. Jeg har bare et par–tre korrigeringer, slik at det ikke skal feste seg noe som sannsynligvis ikke er riktig. Representanten Hildeng nevnte tidligere at dette med preimplantasjonsdiagnostikk var gjennomført og utført i Gro Harlem Brundtlands regjeringstid og utover – jeg husker ikke akkurat årstallet det var snakk om. Men jeg kan opplyse om at så langt norske helsemyndigheter kjenner til, har det aldri vært utført preimplantasjonsdiagnostikk etter den gamle loven. Når det gjelder et sentralt ord knyttet til det temaet vi snakker om, ordet «sorteringssamfunnet», synes jeg det er betimelig å peke på en sentral skikkelse som Inge Lønning pekte på, nemlig Berthold Grünfeld. Alle vi som er i denne salen, vet at det er foretatt lovgivning som åpenbart har den konsekvens – om det ikke var hensikten, så er det et faktum – at mellom 90 og 95 pst. av fostre som har Downs syndrom, blir abortert. Da må vi vel i rettferdighetens navn kunne si at i hvert fall en del av dette bildet etter mitt skjønn fortjener betegnelsen «sorteringssamfunnet». Er vi så kommet til veis ende i sorteringssamfunnet? Det tror jeg ikke på noen måte vi er. Jeg tror utviklingen fremover vil gjøre at det vil bli nye muligheter, og jeg frykter at et flertall i Stortinget i neste periode og i perioder deretter ytterligere vil forsterke berettigelsen av å karakterisere området og samfunnet vårt som et sorteringssamfunn. Det er helt åpenbart at på disse områdene vil enkeltindivider og vi som samfunn tidvis ha kolliderende synspunkter. Det betyr ikke at jeg ikke har respekt for og forstår de individene som fatter beslutninger ut fra sin individuelle situasjon. Det som er spørsmålet, er om vi som samfunn skal legge til rette for å stille våre borgere overfor slike alternativ, med de konsekvenser det kan ha også for samfunnet.