Først vil jeg takke representanten Øye for å ha tatt opp spørsmålet om hvorfor vi ikke klarer å rekruttere og beholde flere kvinner i Forsvaret. Jeg er glad for denne anledningen til å redegjøre nærmere for utfordringene og tiltakene på dette området. Det er bra at vi får en debatt om dette viktige temaet også her i Stortinget. Forsvaret er en moderne organisasjon. Men den lave kvinneandelen i Forsvaret er ikke i pakt med tiden. 15 pst. kvinneandel har ligget som et mål gjennom store deler av 1990-tallet, og som representanten Øye påpeker, er målet også i dag å ha 15 pst. kvinner i løpet av 2008. Denne målsettingen er det bred politisk enighet om. Samtidig må vi nok alle erkjenne at det rent praktisk er krevende å oppnå dette. Forsvaret har i dag i underkant av 7 pst. kvinner blant befal og vervede. Det er altfor lavt, og dette vil Regjeringen gjøre noe med. Utfordringen med å øke kvinneandelen i Forsvaret er tredelt: Vi må rekruttere flere kvinner, vi må beholde flere kvinner, og vi må få flere kvinner i ledende stillinger i Forsvaret. For at Forsvaret skal kunne løse sine oppgaver, både hjemme og ute, må personellet ha forskjellige egenskaper og ferdigheter som utfyller hverandre. Kvinnene skal selvfølgelig være kvalifisert for den tjenesten de skal gjennomføre. Det er også de kvinnene vi har i dag. Samtidig er det å være kvinne en kompetanse i seg selv. Forsvaret trenger mer av denne kompetansen. Kvinner kan dermed tilføre Forsvaret både faglig kompetanse og kompetanse i kraft av nettopp det å være kvinne. Kvinner må derfor utgjøre en større del av våre militære styrker, og det er svært viktig at kvinners samlede kompetanse tilføres – og anerkjennes – i hele Forsvaret. Det er iverksatt en rekke tiltak for å øke kvinneandelen i Forsvaret: Det er markedsførings- og profileringstiltak for å motivere kvinner til å søke seg til Forsvaret. Det er bruk av rekrutteringsoffiserer – fortrinnsvis kvinnelige – som besøker skoler og utdanningsmesser. Det er oppfølging på mobiltelefon og e-post til kvinner som har vist interesse for Forsvaret. Det dreier seg om at kvinner som i år søkte opptak ved grunnleggende offisersutdanning, ble invitert til en egen samling i forkant av opptaket. Det er gjennomføring av egne «jentecamper». Det aller viktigste tiltaket er likevel frivillig sesjon for kvinner. Forsvaret sender i disse dager for første gang ut innkalling til nærmere 30 000 kvinner født i 1989. Frivillig sesjon vil gi Forsvaret en historisk mulighet til å øke rekrutteringen av kvinner. Men samtidig må vi erkjenne at det vil ta litt tid før vi ser effekten. Det er først i 2008 at tiltaket vil gi utslag i økt kvinneandel blant dem som er inne til førstegangstjeneste, og det er først i 2009 at det vil gi utslag i form av økt kvinneandel blant befal og vervede. Likevel er dette tiltaket et helt avgjørende steg i arbeidet med å få flere kvinner i Forsvaret og dermed et bedre forsvar. Som representanten Øye påpeker: Når vi har rekruttert kvinnene, må vi også beholde dem! Jeg er derfor veldig opptatt av å få flere kvinner i ledende stillinger i Forsvaret. Det må til for å synliggjøre kvinners samlede kompetanse på alle nivå. De unge kvinnene som er på vei inn i Forsvaret, trenger også gode rollemodeller i organisasjonen. For å støtte opp om dette har jeg derfor besluttet at kvinnelige søkere til høyere stillinger i Forsvaret, dvs. på oberstnivå og oppover, skal omtales i alle innstillingene. Dette gjelder uansett rangering. Det er viktig for at vi skal være sikre på at kvinnelige kandidater blir synliggjort i søknadsprosessene. Et annet tiltak for å få flere kvinner inn i ledende stillinger er egne lederprogrammer for kvinner. Dette er programmer som skal motivere kvinner i Forsvaret til å påta seg lederoppgaver. Jeg vil også her komme kort inn på familiepolitiske tiltak. Slike tiltak har vært etterspurt av både kvinner og menn i Forsvaret. Det skal være mulig å kombinere en militær yrkeskarriere med et normalt familieliv. I vår lanserte forsvarssjefen «Forsvarets familiedirektiv». Noen av tiltakene som iverksettes på bakgrunn av direktivet, er opprettelse av familiekoordinatorer ved den enkelte avdeling og fokus på behovet for samlivskurs. Det er dessuten tilført ytterligere midler til særavtalen som regulerer godtgjøring for dem som tjenestegjør i internasjonale operasjoner. Forsvaret forsøker også å få til redusert lengde på utenlandstjeneste for offiserer med små barn. Tiltakene jeg her har nevnt, er viktige for at begge kjønn skal kunne kombinere familieliv og en karriere i Forsvaret. Det er et slikt forsvar vi vil ha. For seks år siden ble FNs sikkerhetsrådsresolusjon 1325 om kvinner, fred og sikkerhet enstemmig vedtatt. Resolusjonen handler bl.a. om behovet for å få flere kvinner i internasjonale sivile og militære operasjoner. I mars i år lanserte Regjeringen en egen handlingsplan for gjennomføring av resolusjonen. Ett av tiltakene i handlingsplanen er at det skal være minimum 25 pst. kvinner ved Forsvarets befalsskoler. I sommer ble det tatt opp 15 pst. kvinner. Det understreker behovet for å fortsette arbeidet med å øke rekrutteringen av kvinner. I tillegg er det viktig å øke andelen av kvinner også på andre skoler i Forsvaret. Forsvarssjefen har derfor bestemt at Forsvaret skal ha en målsetting om 25 pst. kvinner også på krigsskolene og på stabsskolen. Jeg har her omtalt en rekke tiltak. Likevel har andelen kvinner i Forsvaret stått stille de siste årene. Vi trenger derfor en mer offensiv tilnærming til hvordan vi kan få flere kvinner inn i Forsvaret. Jeg ønsker å sette ny kraft bak dette arbeidet. Jeg har derfor tatt initiativet til å opprette et utvalg for høyere kvinneandel i Forsvaret. Utvalget skal for det første foreslå tiltak for å øke rekrutteringen av kvinner, for det andre foreslå tiltak for å beholde flest mulig kvinner, og for det tredje foreslå tiltak for hvordan vi kan få flere kvinner inn i ledende stillinger i Forsvaret. I sitt arbeid vil utvalget hente informasjon om erfaringer andre organisasjoner har gjort i sitt arbeid med å øke kvinneandelen. Utvalget skal også trekke på erfaringene til både tidligere og nåværende kvinnelige offiserer. Både forskningsmiljøer, Forsvaret og arbeidstakerorganisasjonene skal delta i arbeidet. Jeg tar sikte på at utvalget i løpet av mars neste år vil legge fram sine forslag. Jeg imøteser utvalgets arbeid med stor forventning.