Også jeg vil gi utenriksministeren honnør for den offensive måten han har håndtert nordområdepolitikken på. Det er en god oppfølging av den tidligere regjeringens politikk – og ikke minst av tidligere utenriksminister Jan Petersens håndtering og grunnlaget for den. Det ville overraske meg mye om ikke utenriksministeren var enig i at et medlemskap i EU ville ha vært en fordel med tanke på ryggdekning og gjennomslag i nordområdene. Men la det være. La oss se på det nest beste, nemlig å ha gode venner som følger lojalt opp, og som kan gi oss ryggdekning – både våre venner på den andre siden av Atlanteren og våre venner i Europa. Jeg registrerer at den nye regjeringen har vært mer opptatt av hva vi ikke skal være med på, i NATO og i forhold til USA, og av hva vi ikke skal være med på i forhold til EU, ved at man markerer mulig veto mot både kjemikaliedirektivet og tjenestedirektivet. Styrker eller svekker en slik holdning våre muligheter til å nå våre mål i nordområdene?