Ingen i denne salen skal være i tvil om at dette er en sak vi i Høyre føler et betydelig sterkt ubehag ved, for det første fordi medias takling av de opplysningene som fremkommer i tidligere statsminister Bondeviks bok, er blitt tolket slik de er blitt, og fordi søkelyset er blitt rettet mot en del Høyre-statsråder for et forhold som aldri ble undersøkt da vi satt i regjering. Og de undersøkelser som foreløpig er gjort, i hvert fall for egen regning, tyder på at det heller ikke er grunnlag for å si at det har eksistert noen lekkasje fra Sikkerhetsutvalget i regjeringen. Det at det ikke ble gjort noen undersøkelser på det tidspunktet, tror jeg tyder på at det heller ikke er riktig at opplysninger om uenigheter i regjeringen nødvendigvis stammer fra et møte i Sikkerhetsutvalget. Jeg tror dagens regjering har forståelse for at det er uenigheter. Opplysninger om uenigheter kan komme frem på mange andre måter enn ved at det er direkte lekkasjer fra interne møter i en regjering. Men det er ingen tvil om at det er et betydelig ubehag for mennesker når også media begynner å spekulere, med anonyme kilder, om hvem det i så fall skulle være, i møter hvor det sitter mange personer, der noen er politikere og andre er embetsmenn. Så er situasjonen slik, basert på at vi tror at det faktisk ikke har funnet sted noen lekkasje, at det er en uriktig tolkning av en situasjon som står i boken til tidligere statsminister Kjell Magne Bondevik. Det er forståelig at man av og til kan gjøre seg den typen tanker, men koblingen har nok vært feil. Så vi hadde nok syntes det hadde vært mest behagelig hvis et enstemmig storting, med det som begrunnelse, også hadde henlagt saken. For det er noe spesielt å sette i gang undersøkelser som egentlig er forberedelser for en eventuell og mulig riksrett. Jeg tror at for alle dem som har vært involvert i dette, hadde det vært oppfattet som at Stortinget hadde tatt stilling og sagt at det ikke er grunnlag for å gjøre noe så alvorlig – hvis det hadde vært et enstemmig storting. Men situasjonen er slik at når det ikke blir det, så er det nesten umulig for Høyre i dag å ikke stemme for Fremskrittspartiets forslag – ikke fordi vi tror det er grunnlag for å sette i gang denne typen undersøkelser, men fordi at når vi er blitt utpekt som kilden for lekkasjer og det ikke er enstemmighet i dette stortinget om å henlegge saken, medfører det at vi iallfall ikke noen gang skal få det ryktet på oss at vi ønsket å feie dette under teppet. Og vi ønsker ikke å feie dette under teppet. Vi hadde egentlig ønsket at det skulle være erklært dødt og maktesløst, for det er personer som faktisk rammes når den type spekulasjoner pågår. På den andre siden hadde det vært fullt godtgjort hvis det hadde vært et enstemmig storting som hadde henlagt dette, og som da på en måte hadde gitt den oppreisningen. Men når det ikke er det, kommer Høyres gruppe til å stemme for forslaget fra Fremskrittspartiet. Vi ønsker ikke å toppe det som har vært lagt ut i media og i referat fra Bondeviks bok, med at vi på en måte skulle være med på å kunne feie noen problemstillinger under teppet. Og jeg gjør det med den helt klare forståelsen at jeg har kjempegod samvittighet med tanke på hva alle Høyres statsråder gjorde i den forrige regjeringen, og at en eventuell gransking ville vist at det ikke var noen kilder fra Høyre som skulle ha sagt noe om hva som skjedde i Sikkerhetsutvalget. Sannsynligvis er det ingen kilder som har sagt noe i Sikkerhetsutvalget under den forrige regjering.