La meg først få si at jeg støtter sistnevnte taler i at det kunne vært interessant om vi kunne bidra til en klimastudie i forhold til konsekvensene i Himalaya. Men det var ikke derfor jeg tok ordet. Jeg tok ordet fordi statsråden i replikkordsvekslingen med undertegnede om giverlandsgruppen knyttet til de palestinske selvstyreområdene fikk kort tid. Jeg har forståelse for at ett minutt er kort tid å redegjøre for det. Jeg vil gi ham sjansen igjen hvis han har mer på hjertet. Jeg skulle ønske at det ble sørget for at det ble holdt en dialog med Stortinget om utviklingen i et område hvor det nå er stor sprengkraft. Vi bevilger mye penger, og Stortinget har en særskilt interesse av å være godt informert om det blir et samordnet syn på situasjonen mellom landene, eller om det blir en oppsplitting av hvem som kommer til å bidra og på hvilken måte, og ikke minst hvordan vi kan sikre at vi får den gjennomsiktigheten i beslutningsprosesser og i bruken av penger som er nødvendig. En ting er den politiske situasjonen knyttet til at Hamas har vunnet valget og sannsynligvis overtar regjeringsmakten. Det andre er det faktum at alle er innforstått med at bruken av våre penger på dette området ikke har vært fullgod, fordi det er et område hvor pengene – også de norske skattebetalernes penger – har vært brukt til prosjekter som ikke har gitt fullt ut god nytte, og til dels fordi systemet har hatt liten åpenhet og etterrettelighet om hvordan pengene skal brukes fremover. I en situasjon hvor det er politisk viktig å sørge for at det blir en utvikling i konflikten mellom Palestina og Israel, men også i et større Midtøsten-perspektiv, er det vår holdning at vi ikke skal pålegge Regjeringen noe særlig budskap, annet enn det vi har gitt fra talerstolen i dag, når det gjelder forholdet til den nye regjeringen til Hamas. Jeg synes også at statsråden har kvittert ut for at vi når det gjelder hovedlinjene, er enige i disse spørsmålene. Men det krever nær tilknytning og informasjon til Stortinget fremover om utviklingen. Ikke minst fordi dette er store pengebeløp, som vi bidrar med for å støtte utviklingen i de palestinske områdene, og som forhåpentligvis vil bidra til fred, forsoning og etter hvert også en økonomisk utvikling som gir en bedre situasjon for dem som bor i området, både på israelsk og palestinsk side.