Da Rosenborg-trener Per-Mathias Høgmo kom tilbake etter et langt sykefravær, uttalte han til Dagsavisen: «Jeg har sett hva sosialdemokratiet har bygd – et system som ivaretar den enkelte. Et system der du blir tatt vare på uavhengig av pengebok.» Det er nettopp det som er det sentrale i sosialdemokratiet: at alle skal bli tatt vare på, at alle skal være med – uavhengig av hva du er, hvor du kommer fra, og hvor mange penger du har. På mange områder har vi fortsatt store uløste oppgaver. Derfor går Regjeringen systematisk til verks for å styrke fellesskapsordningene. Det var det folket valgte sist høst: velferd framfor skattelette, fellesskapsløsninger framfor privatisering. Vi har i altfor mange år hørt om barn som ikke får plass i barnehagen, og fortvilte foreldre som har måttet vurdere å slutte i arbeid. Det er på høy tid å la unge familier slippe denne usikkerheten. Stoltenberg-regjeringen sier derfor klart fra at alle kluter skal settes til for å få full barnehagedekning i løpet av 2007. Alle skal med, alle som ønsker det, skal få plass. Det er en betydelig verdi for et samfunn å ha en skole der barn med vidt forskjellig bakgrunn ikke bare får like godt utdanningstilbud, men også møter hverandre og leker med hverandre på tvers av ulik bakgrunn. Noe av det første den rød-grønne regjeringen gjorde, var derfor å sette en stopper for høyresidens planer om privatisering og oppsplitting av skoletilbudet. Nå tar vi nye grep for å sikre at ingen faller utenom. Inger B. Thommessen skrev i Dagsavisen den 28. august i år om dem som ikke har råd til å betale 15 000 kr for skolebøker i videregående skole. Mens høyresiden i alle år har sett gjennom fingrene med dette problemet, tar Stoltenberg-regjeringen tak i det. Vi har sett varslet innføring av gratis læremidler i videregående skole for alle. Innen 2009 skal ingen lenger behøve å bekymre seg for om de har råd til å kjøpe læremidler. Per Egil Haga i Det sentrale eldrerådet i Oslo uttalte seg til Dagsavisen tidligere i år om sykehjemstilbudet i Oslo: «Får du dusje én gang i uken, er du heldig.» Flere steder i landet har man gått over til dusjing for eldre annenhver uke, også for dem som er inkontinente. Sånn kan vi ikke ha det. Det er selvfølgelig ikke pleiernes feil at de ikke har tid til å gi de eldre nødvendig pleie. Problemet ligger i at eldreomsorgen altfor lenge har blitt for lavt prioritert. Det vil den nye regjeringen rette på. I det siste budsjettet som Per-Kristian Foss la fram, ville han bevilge 6 milliarder kr i nye skattelettelser. Stoltenberg-regjeringen brukte heller 5,7 milliarder kr til å styrke bl.a. eldreomsorgen i kommunene. Det gav et bedre tilbud til de eldre. Jeg får stadig henvendelser fra personer som av en eller annen grunn har havnet utenfor arbeidslivet. Mange forteller om en langvarig runddans mellom ulike offentlige kontorer. Nå gjennomføres en reform som skal sikre at alle som er uføre eller arbeidsledige, kan henvende seg til ett kontor for å få hjelp. Men Regjeringen vil gå lenger: Gjennom forpliktende avtaler skal folk sikres tilbud som gir en vei til aktiv deltakelse i arbeid framfor passivt mottak av stønad. Vi vil ha alle med! Nyankomne asylsøkere har særlige problemer med å komme inn i arbeidslivet. Språket er ofte en barriere. Derfor gjeninnføres norskopplæringen i asylmottakene, som Bondevik-regjeringen avviklet. Det gjør også dagliglivet i asylmottakene enklere og mer meningsfylt. Alle skal få ta del i samfunnet og i arbeidslivet. Norge er et av verdens rikeste land. Vi har en særlig forpliktelse til å bekjempe fattigdom og nød. Og vi ser at bistanden virker. Den bidrar til å bygge opp demokratiske styresett, rettsvesen, utdanningsinstitusjoner og helsevesen. Den bidrar til at de fattigste menneskene i de fattigste landene skal få bygge sin egen framtid. Regjeringens mål er at minst 1 pst. av BNI skal gå til bistand. Også internasjonalt må vi ta sikte på å trekke alle med. Store mål nås ikke over natten. Men de nås aldri om man ikke går i riktig retning. Trontalen viser tydelig at Norge nå styres i en annen retning enn for et år siden: mot sterkere fellesskap, mot et samfunn der alle skal bli inkludert, der alle skal bli sett, og der alle skal merke at de er en del av fellesskapet – også om du er blitt syk, også om du ikke tjener masse penger, også om du har trådt feil. Alle skal med! Ingen skal bli stående igjen utenfor.