Stortinget skal i dag vedta en ny lov om statsborgerskap. Den gjeldende loven er fra 1950, og det er på høy tid med en ny lov. Det er tre problemstillinger i proposisjonen som er vesentlige, og som jeg vil ta for meg: prinsippet om ett eller to statsborgerskapobligatorisk eller frivillig seremoniinnholdet i seremonien, altså spørsmålet om troskapsløfte Gjeldende lov bygger på prinsippet om ett statsborgerskap. Et flertall i Statsborgerskapsutvalget gikk imidlertid inn for å legge prinsippet om dobbelt statsborgerskap til grunn for forslag til ny lov, mens mindretallet mente at ett statsborgerskap var det riktige. Regjeringen går inn for ett, og det samme gjør et flertall i komiteen, inklusiv Arbeiderpartiet. Hovedbegrunnelsen for det bygger på at statsborgerskap er et viktig symbol på tilhørighet og lojalitet til det norske politiske fellesskapet, og at den enkelte av den grunn kun bør ha politiske plikter og rettigheter i én stat. Vi tror også at tilknytningen til Norge kan svekkes ved at man har dobbelt statsborgerskap. Videre mener vi at dersom noen kan ha dobbelt statsborgerskap, vil likhetsprinsippet ved at majoriteten i Norge kun gis muligheter til å ha ett statsborgerskap, brytes. Det kan være uheldig. Skal man erverve seg norsk statsborgerskap, må man oppgi sitt opprinnelige statsborgerskap. Det kan bidra til å gjøre erverv av norsk statsborgerskap til en bedre gjennomtenkt handling. En slik bevisstgjøring kan og bør fremme integrering. Konklusjonen om ett statsborgerskap er imidlertid ikke helt enkel. Økt internasjonalisering kombinert med stadig flere ekteskap på tvers av landegrensene, og dermed også barn av foreldre med ulike statsborgerskap, kan også tale for en mer liberal praktisering. Flere land praktiserer dobbelt statsborgerskap i dag. Men dobbelt statsborgerskap innebærer også en rekke komplikasjoner. Tilknytning til landet kan svekkes, det kan være diplomatiske problemer, og konsulær bistand kan være problematisk. Det kan være usikkert hvem som har ansvaret, og det kan forhindre oppfølging av tvangsekteskap/hjemsendelse og straffeforfølging. Derfor mener Arbeiderpartiet at det er flere argumenter for å gå inn for ett statsborgerskap enn for å tillate to, slik SV vil. Arbeiderpartiet er enig i at vi skal ha en seremoni, en høytidelig handling som bør markeres for alle, men mener at den skal være mest mulig positiv og dermed frivillig. Men Arbeiderpartiet vil gå imot at det skal innføres et troskapsløfte i forbindelse med den frivillige seremonien. Vi tror at flere vil møte opp dersom det ikke blir avkrevd et troskapsløfte, og det er vanskelig helt å forstå hva man vil oppnå med et slikt løfte. Å oppnå nytt statsborgerskap skal være en prosess som avsluttes med en tilhørende høytidelig seremoni der man får følelse av inkludering og at den nye statsborgeren ønsker å bidra til et fellesskap som sikrer mangfold og inkludering i det norske samfunnet. Da må majoriteten også legge opp til det.