Bare en kort kommentar til denne og neste sak i lys av representanten Vallersnes’ innlegg. Jeg tror det er viktig også i denne sammenhengen å peke på det positive i for det første at G8 nå setter kampen mot fattigdom i fokus i enda større grad enn ved de tidligere G8-møtene, og at de har blitt enige om en løsning om sletting av multilateral gjeld. Det er positivt, og det må vi notere oss. Og her har også Norge bidratt. Men representanten Vallersnes har helt rett i at nøkkelen til hele troverdigheten i dette initiativet vil ligge i finansieringen og i hvor pengene tas fra. Det er viktig å understreke at det på G8-møtet mellom finansministrene sist fredag og lørdag ble enighet om at prinsippet om addisjonalitet skal ligge til grunn. Det skal altså brukes tilleggsressurser. Men det er helt klart at det vil være en stor fristelse fra giverlandenes side til å omdisponere – fra andre ODA-midler til betaling i forhold til gjeldsforpliktelser. Dermed vil man være i en situasjon hvor man kanskje er like langt. Derfor vil jeg understreke to forhold. Det ene er at vi fra vår side ønsker dette velkommen, men understreker betydningen av tilleggsressurser. Vi har i våre kommentarer også sagt at vi ønsker at de skal jobbe med en monitoreringsmekanisme – altså en overvåkningsmekanisme – internasjonalt, slik at man kan følge med på om det faktisk er tilleggsressurser som kommer. Det andre er at dette selvfølgelig kommer HIP/C-land til gode. Da vil de vanlige kravene til en skikkelig og troverdig økonomisk politikk ligge til grunn. Når gjeldssletten gis og det blir frigjort midler, går det altså ikke til andre formål som vi har mindre tro på – til land som har en dårlig økonomisk politikk – men det vil være en overvåkning av politikken, slik det ordinært har vært når det gjelder HIP/C-land. Jeg har lyst til bare å komme med disse to kommentarene i tilknytning til gjeldssletteinitiativet: Fra norsk side skal vi ønske det velkommen, samtidig som vi skal passe godt på med hensyn til hvordan dette blir implementert, og sikre at sluttresultatet er til det beste for de fattigste, og ikke slik at de er med på å betale regningen.