Til liks med representanten Sandberg er statsråden, samferdsleministeren, oppteken av at me skal få intensivert utbygging av vegar i dette landet. I utgangspunktet er det heilt rett at all investering i riksvegnettet er eit statleg ansvar, men finanspolitiske omsyn set avgrensingar for finansiering over statsbudsjettet. Bruk av bompengar er såleis ei supplerande finansieringsform, som er lokalt initiert og lokalt vedteken, og som vert køyrt fram gjennom lokale og regionale organ til vedtak i regjering og storting. Det seier seg sjølv at ei slik finansieringsform framskundar prosjekt som elles ville vorte utsette i tid. Det er òg slik at vekslande regjeringar, òg der Framstegspartiet har hatt avgjerande innverknad på statsbudsjettet, har nytta høvet til å innfri søknader om bompengefinansiering, for slik å få ei raskare utbygging av vegnettet i landet vårt. Når representanten spør om me har til føremål å endre veglova § 12, er svaret at me har ikkje intensjonar om det. Veglova, både dei andre paragrafane og § 12, har sin verdi. Bompengefinansiering er ei mogleg tilleggsfinansiering som vert initiert og vedteken lokalt og regionalt, og som slik medfører, som sagt, ei raskare utbygging. Eg registrerer at representanten Sandberg i Adresseavisa slår fast at bompengar er einaste løysing, og at han der, sjølv om han seier at Framstegspartiet vil stemme imot i Stortinget, oppmodar regionrådet om å fremme bompengesøknad for slik å sikre seg midlar òg av staten sin pott, slik at ikkje alt skal gå til Vestlandet, som det vert sagt av representanten Sandberg, ifølgje Adresseavisa.