Jeg har innledningsvis lyst til å presisere at denne saken ikke dreier seg om adopsjon eller ikke for homofile. Representanten Ulf Erik Knudsen er nok helt klar over Kristelig Folkepartis syn i den saken når det gjelder homofile. Den lovendringen vi vedtar i dag, vil gi barn en bedre samlet foreldrekontakt. Det har barna behov for, og det er viktig for begge foreldre som har foreldreansvaret. Foreldre og barn legger grunnlaget for et godt forhold allerede det første leveåret. Forskning viser at foreldre som har lengre tid sammen med barnet sitt i løpet av barnets første leveår, vil prioritere barnet mer i hele småbarnsperioden. Derfor er det viktig at samfunnet legger til rette for å øke begge foreldrenes tid med barna. Det er en god investering i framtiden. I familiemeldingen skisserte regjeringen Bondevik II forslag til endringer i fødselspengeordningen, med fokus på foreldrene som likeverdige omsorgspersoner, valgfrihet for familien og et enklere regelverk. Det er viktig å få en likestilt fødselspengeordning, slik at hver av foreldrene får rett til fødselspenger på grunnlag av egen opptjening. Det er også viktig å fortsette utvidelsen av fedrekvoten ved å utvide den samlede permisjonstiden. Derfor er Kristelig Folkeparti skuffet over at Regjeringen ikke tar nye skritt for å styrke fedres og – etter dagens lovendring – partneres rettigheter til tid med barna fra begynnelsen av. Jeg undres over holdningen til Fremskrittspartiet i denne saken. Det står i merknaden til Fremskrittspartiet at det er «ingen menneskerett å få adoptere», men Fremskrittspartiet «aksepterer selvfølgelig at homofile ønsker å leve i forpliktende parforhold, og at homofile også får barn.» Samtidig skal altså ikke barn som faktisk lever med foreldre i homofilt partnerskap, ha samme rettigheter som andre barn. Kristelig Folkeparti er opptatt av å sikre alle barn god kontakt med begge foreldre som har foreldreansvaret, uavhengig av om disse er biologiske eller ikke. Når et barn bor med foreldre som har inngått partnerskap, og begge har foreldreansvaret, må barnets rettigheter til god kontakt med begge sikres. Det er barnas rett til god og tidlig kontakt med begge foreldrene som er det sentrale i den proposisjonen vi behandler i dag, ikke spørsmålet om generell adopsjonsrett for homofile. I tilfeller der stebarnsadopsjon finner sted der foreldrepengeperioden fortsatt løper, vil omsorgssituasjonen og behovet for at begge foreldrene skal kunne ta ut deler av stønadsperioden, være det samme som når begge foreldrene er biologiske foreldre. Vi kan ha ulike syn på adopsjonsspørsmålet, men jeg tror ingen som adopterer, vil mene at det er en menneskerett å få barn. Det mener heller ikke de som føder barna selv. Det sentrale er imidlertid at barna må ivaretas, uavhengig av foreldrenes seksuelle orientering og valg av samlivsform. Ekteskapet representerer en forpliktelse som andre samlivsformer mangler, og erfaring og forskning viser at ekteskapet gir den beste og mest stabile ramme rundt barns oppvekst. En moderne familiepolitikk må imidlertid ta hensyn til at familier er forskjellige, med ulike behov, og ønsker frihet til å skape sin egen hverdag. Da er vår rolle som politikere å sikre barnas rettigheter, uavhengig av de voksnes valg. Det burde også Fremskrittspartiet være opptatt av, hvis de har ambisjon om å være et bredt folkeparti.