Stortinget behandler i dag den første regionale forvaltningsplanen for det marine miljøet i et norsk havområde. Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten har unike naturverdier og store fornybare fiskeressurser. Det er store bestander av torsk, hyse, sild og lodde, i tillegg til korallrev og fuglefjell av internasjonal verdi. Dette må vi ta godt vare på! Samtidig er dette et havområde der vi forventer betydelig aktivitet i framtiden. Utvinning av olje og gass, transport av olje fra Russland langs kysten og økende trafikk med cruiseskip vil være de viktigste aktivitetene. Utfordringen er derfor å være føre var, slik at vi sikrer opprettholdelsen av den gode miljøtilstanden gjennom å styrke forvaltningen av havområdet. Dette er en viktig grunn til at Regjeringen har valgt å starte med en forvaltningsplan for Barentshavet. Den tilnærmingen til forvaltning av havmiljøet som Regjeringen har presentert i St.meld. nr. 8, er et foregangsarbeid i internasjonal sammenheng. Forvaltningsplanen er også en milepæl i arbeidet med å etablere en helhetlig, økosystembasert forvaltning av alle norske havområder, slik Norge forpliktet seg til i Johannesburg-erklæringen fra 2002. Regjeringen har som mål: Forvaltningen av Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten skal legge til rette for bærekraftig bruk av områdene og ressursene til beste for regionen og samfunnet som helhet.Forvaltningen skal sikre at aktivitetene i området ikke truer naturgrunnlaget og dermed mulighetene for fortsatt verdiskaping i framtiden. I forvaltningsplanen er særlig verdifulle og sårbare områder identifisert: Dette er områder som har vesentlig betydning for det biologiske mangfoldet og den biologiske produksjonen i hele havområdet. Områdene er godt faglig dokumentert, med et omforent faglig grunnlag. Mulige skadevirkninger kan få langvarige effekter. Derfor er disse områdene i Regjeringens forslag gitt en høy grad av beskyttelse i forhold til menneskelige påvirkninger. Viktige tiltak her er å gå varsomt fram med petroleumsvirksomheten samt sørge for sikker sjøtransport og bærekraftige fiskerier. Regjeringens forslag til rammer for petroleumsvirksomheten i havområdet tar hensyn til nettopp dette. Forslaget gir beskyttelse til særlig verdifulle og sårbare områder langs kysten og andre områder som har samme status. Samtidig gir forslaget forutsigbare rammebetingelser for petroleumsvirksomheten. Gjennom Regjeringens løsning er det derfor funnet en god balanse mellom hensynet til miljøet og petroleumsvirksomheten. Noen av de andre viktige utfordringene framover er å redusere langtransportert forurensning inn i området, videreutvikling av bærekraftige fiskerier, sørge for sikker sjøtransport og å sikre at vi får dekket de viktigste kunnskapsbehovene. Nordområdene fungerer som et sluk for miljøgifter som transporteres hit med hav- og luftstrømmer. Miljøgiftene gir skadelige effekter på sjøfugl og isbjørn. Dette er et globalt problem, og Regjeringen vil derfor styrke Norges ledende rolle i det internasjonale miljøgiftarbeidet gjennom systematisk kunnskapsoppbygging om effekter av miljøgifter, og gjennom nye initiativ i internasjonale fora som Stockholm-konvensjonen. Regjeringen vil videre forsterke innsatsen for å sikre biologisk mangfold. Fiskeriforvaltningen skal videreutvikles, bl.a. ved at det skal fastsettes forvaltningsmål og strategier for flere av fiskebestandene som utnyttes kommersielt. Regjeringen vil særlig ha fokus på arbeidet med at ulovlig, urapportert og uregulert fiske blir stoppet. Skipstrafikken er den største risikofaktoren knyttet til akutt oljeforurensing, og det er derfor viktig at risikoen for akutt oljeforurensing fra skip fortsatt holdes lav. Regjeringen har derfor søkt FNs sjøfartsorganisasjon IMO om etablering av påbudte seilingsleder utenfor territorialfarvannet. Dette vil forebygge ulykker til sjøs og gi mer tid til å iverksette beredskapstiltak, samtidig som oversikten og kontrollen med fartøyenes bevegelse sikres. Vi har omfattende kunnskap om havområdet Barentshavet–Lofoten. Samtidig har vi i planen identifisert betydelige kunnskapsbehov og prioritert disse. Regjeringen vil som et svar på kunnskapsbehovet introdusere et mer koordinert overvåkingssystem for vurdering av tilstanden i økosystemene. Overvåkingen av havområdet vil gi et godt grunnlag for riktige beslutninger og tiltak i framtiden. En effektiv overvåking forutsetter at havområdene er tilstrekkelig kartlagt. Regjeringen prioriterer nå kartlegging av utbredelsen av sjøfugl gjennom prosjektet SEAPOP, og kartlegging av havbunnen i de mest verdifulle og sårbare områdene i forvaltningsplanområdet gjennom prosjektet MAREANO. Hvor viktig kartleggingen er, fikk vi bevis for helt nylig da Havforskningsinstituttet meldte om ødelagt havbunn på Tromsøflaket. Ikke bare fant de dype trålspor på kryss og tvers i hele området, de fant også vaiere og deler av trålposer. Dette er et område vi ønsket å ta vare på på grunn av den rike og økologisk viktige svampfaunaen. Nå spørs det om det allerede er for sent for deler av dette området. Det er derfor på høy tid at vi kommer i gang med kartlegging av norske havområder. Forvaltningsplanen omfatter norsk del av Barentshavet. Regjeringen ønsker at hele havområdet i framtiden sikres en helhetlig forvaltning. Regjeringen foreslår derfor å styrke samarbeidet med Russland på en rekke punkt, særlig i tilknytning til den nye norsk-russiske havmiljøgruppen under Den norsk-russiske miljøvernkommisjon. Regjeringen legger stor vekt på at vi ikke kan hvile på laurbærene. Gjennom et faglig forum, en overvåkingsgruppe og et forum for risiko skal en mer koordinert oppfølging sikres. Interessegrupper skal være involvert i arbeidet gjennom en referansegruppe. Dette skal være en levende forvaltningsplan, hvor systematisk kunnskapsinnhenting og fleksibel oppfølging sikrer at aktivitetene i området ikke truer naturgrunnlaget. Det mangfoldige og produktive havmiljøet skal sikres for framtiden. Slik sikrer vi også mulighetene for fortsatt verdiskaping for våre etterkommere. Jeg er glad for at komiteen i sin innstilling gir støtte til grepene Regjeringen har tatt i forvaltningsplanen for Barentshavet og havområdene utenfor Lofoten. Dette vil også danne grunnlaget for denne regjeringens videre arbeid med forvaltningen av øvrige norske havområder.