La meg først si at jeg synes dette er et godt spørsmål – det å snakke om læreren og lærerens uendelig viktige rolle i klassen, overfor eleven og i samfunnet. Jeg må tillate meg å si at vi har bak oss fire år med en regjering der representanten Odd Einar Dørum satt som minister, der dette ikke var et tema. Hvis det er slik at byråkratiseringen av norsk skole har vært et betydelig problem, har det selvfølgelig vært det under den foregående regjering, som Dørum var en del av, og også under den regjeringen han var medlem av før det. Dette er jeg opptatt av. Vi som regjering er opptatt av hvordan vi skal gjenskape en lærerrolle der læreren er en autoritet uten å være autoritær, der læreren har kunnskap, smittende entusiasme for fag og læring. Det er en viktig bit av det vi nå gjør med Kunnskapsløftet. Vi bruker nå nesten 2 milliarder kr – det er det siste tallet – på etterutdanning av lærere, kompetanseheving av lærere. Dette gjorde også den foregående regjering. Det videreføres av vår regjering. Bare i år tror jeg det er snakk om over 300 mill. kr av statlige midler som går til kompetanseheving av lærere. Dette er en del av å styrke lærerrollen, læreren som faglig autoritet i klassen. Det er klart at det er vi opptatt av. Så er det slik at det er mange ulike forhold som spiller inn i skolehverdagen som gjør at læreren nødvendigvis må delta på møter, nødvendigvis må gjøre papirarbeid, som også har med elevene å gjøre, som har med skolens hverdag å gjøre, og som har med rapportering å gjøre, som også vi ønsker. Vår regjering er genuint opptatt av at vi skal se på hvordan vi kan gjøre dette bedre, hvordan vi kan gjøre det mindre byråkratisk – hvis det er mulig å gjøre det mindre byråkratisk – hvordan vi kan gjenskape lærere som uten å være autoritær har denne autoriteten i klassen. Men la meg da også si at jeg gjennom dette første halvåret som kunnskapsminister har hatt tett kontakt med norske lærere – enda tettere enn jeg hadde i løpet av mine mange år her på Stortinget. Og jeg må si at det å møte lærere og elever er noe av det som gleder meg aller mest, det å se den smittende gleden pedagogene har, og det å se den entusiasmen de har overfor elevene og i det å bringe kunnskap til nye slektsledd. Som en generell betraktning er det selvfølgelig riktig at skolen kan være byråkratisk, men heldigvis har vi veldig mange dyktige og entusiastiske lærere i norsk skole. Takk for det.