For det første mener jeg at påstanden fra representanten Asmyhr om at landbrukspolitikken er så fryktelig komplisert, er noe overdrevet. Jeg tror de som jobber med landbrukspolitikken, ser at den ikke er så komplisert, og at det faktisk også er en sammenheng i den i forhold til de ulike målene som en har. Det ville åpenbart vært enklere å lage et regelverk i forhold til landbrukspolitikken hvis en bare hadde ett mål, f.eks. å produsere billigst mulig mat. Når en har flere målsettinger for landbrukspolitikken – i forhold til distriktspolitikken, i forhold til kulturlandskap, i forhold til trygg mat, osv. – betyr det at en må ha et bredere sett av virkemidler for å nå disse målene. Det er selvsagt noe mer komplisert, men jeg mener ikke at det er mer komplisert enn at det er mulig å ha oversikt over det. Når det gjelder representanten Asmyhrs bekymring i forhold til oversikten over antall byråkrater, er svaret på det todelt. For det første er det selvsagt enkelt å ha oversikt over hvor mange som jobber i den konkrete landbruksforvaltninga, som jobber i Mattilsynet, som jobber i departementet, som jobber i Statens landbruksforvaltning. Det har vi full oversikt over. Så er det sånn at en del av landbruksforvaltninga er overlatt, delegert, til kommunene. Der har vi for det første kommunenes eget ansvar i forhold til hvor mange som jobber, og også i forhold til hvilken oversikt som finnes. I tillegg er det mange som jobber med delte oppgaver. For eksempel har vi en situasjon i kommunene hvor de som jobber med landbruk, og de som jobber med miljøoppgaver, i veldig mange tilfeller overlapper hverandre, og hvor det er vanskelig å sette opp en konkret grensegang. La oss gå inn på ett enkelt område og se på f.eks. Mattilsynet. Det blir helt feil å definere Mattilsynet – med 1 milliard kr i omsetning og et betydelig arbeidsfelt opp mot kontrolloppgaver på matsektoren – som en del av landbruksbyråkratiet knyttet opp til den enkelte bonde i Norge. Når Mattilsynet f.eks. driver kontroll med restaurantene i Oslo og i andre byer, er det en oppgave som går langt utover det å være en del av landbruket som sådant i Norge.