Selv om det for tiden er mye oppmerksomhet knyttet til oljevirksomheten i Barentshavet, betyr ikke dette at områdene utenfor Møre er glemt av fiskeriforvaltningen. Det har alltid blitt pekt på hvor viktig bankområdene utenfor Møre er i ressurs- og fiskerisammenheng. Allerede i forbindelse med at områdene nord for Stad ble åpnet for petroleumsvirksomhet i 1979, gav fiskerimyndighetene sterkt uttrykk for disse områdenes spesielle betydning i fiskerisammenheng. Hensynet til de levende marine ressursene og derigjennom det marine miljøet førte til at det bl.a. ble innført begrensninger i borevirksomheten. Dette ble spesielt uttrykt ved at det ikke skulle bores letebrønner i andre kvartal, den tiden på året da de mest kritiske stadiene i en fisks liv, som egg og larver, finnes i sjøen. I forbindelse med alle utlysninger av oljeblokker foregår det en grundig konsultasjonsprosess før Regjeringen fatter vedtak om hvilke blokker som skal lyses ut. Slik var det også forut for 19. konsesjonsrunde. Fiskeri- og kystdepartementet bygde sine vurderinger på råd fra Havforskningsinstituttet, Fiskeridirektoratet og Kystdirektoratet. I arbeidet med å finne fram til hvilke blokker som skal lyses ut, vil det alltid måtte gjøres avveininger. Det er et ønske om å nyttiggjøre seg olje- og gassressursene samtidig som det må legges til rette for en bærekraftig høsting av de levende marine ressursene. Det mener jeg vi stort sett klarer å få til. Når det gjelder 19. konsesjonsrunde og blokker utenfor Mørekysten, er det lyst ut tre hele blokker, blokk 6204/6, 8 og 10, og den nordvestre delen av 6205/3. Til oljevirksomhet i disse blokkene er det utformet spesielle miljø- og fiskerivilkår, som er bekjentgjort i forbindelse med utlysningen. Jeg mener at disse vilkårene ivaretar fiskeriinteressene på en god måte. Men fiskerimyndighetene vil også komme med i neste trinn i prosessen i tilknytning til letevirksomheten, og, dersom det blir funnet olje eller gass, også til hvordan et felt eventuelt skal bygges ut. Jeg vil til slutt nevne at en gruppe under ledelse av Olje- og energidepartementet med deltakere fra fiskeri- og miljøsiden har som oppgave å vurdere sameksistens mellom oljevirksomheten og fiskeri- og miljøinteressene. I første omgang skal denne gruppen vurdere området Lofoten–Barentshavet, men deretter skal gruppen vurdere problematikken på resten av sokkelen. Jeg forutsetter derfor at områdene utenfor Møre på grunn av sin viktighet vil bli vurdert spesielt.