Jeg mener jo at det viktigste her er hva som faktisk er de norske posisjonene. Selv om det er en del diskusjon, er det jo slik at når det gjelder norske forhandlingsposisjoner, hvilke tolltak vi er åpne for å gjøre noe med, hva vi ikke er interessert i å gjøre noe med, hva slags endringer i norsk landbrukspolitikk vi er åpne for osv., er det enighet. Det er i detalj, både fra den forrige regjeringen og denne regjeringen, redegjort for de posisjonene. De er justert og utviklet gjennom både den forrige og den nåværende regjeringen, og det har vært tilslutning i Stortingets organer til de norske posisjonene. Derfor føler jeg at det blir en litt underlig debatt når opposisjonen kritiserer Regjeringen for forhandlingsposisjonene i WTO, som det er tilslutning til fra så godt som et enstemmig storting. Det er de posisjonene vi søker å ivareta, det er de posisjonene som skal prøve å sikre en balansert avtale, og det er de posisjonene vi forhandler for å forsøke å få til.