Den vesentligste endringen som har skjedd i denne saken siden sist den ble behandlet, er at Sosialistisk Venstreparti har hatt landsmøte, der de endret standpunkt i to av spørsmålene. Det som imidlertid er viktig i denne saken, er at på tross av at Stortinget i dag sannsynligvis kommer til å gjøre et vedtak som har standpunkter som regjeringspartiene og Senterpartiet prinsipielt er imot, er det fortsatt et flertall som er opptatt av hvilken prosess som skal legges til grunn for denne type lovendringer. Representanten Hildeng var inne på viktigheten av at befolkningen har kunnskap om disse spørsmålene. Jeg er ikke bare opptatt av at befolkningen har kunnskap om disse spørsmålene. Jeg er også veldig opptatt av at befolkningen får anledning til reelt sett å være med og diskutere denne type grunnleggende spørsmål. Dette kan fort framstilles som en debatt om medisin og om teknologi, men det er det jo ikke. Dette er først og fremst en debatt om hvilke verdier vi ønsker at samfunnet vårt skal bygges på. Derfor er jeg veldig glad for at Sosialistisk Venstreparti, regjeringspartiene og Senterpartiet er enige om at den gjennomgangen av bioteknologiloven som Stortingets flertall i dag vedtar skal gjøres, skal gjøres på en måte som bygger på faglige vurderinger, normale høringsrunder og en generelt faglig forsvarlig saksbehandling, og at en også viser til de tidligere evalueringene av bioteknologiloven som har vært. De tidligere evalueringene har, etter min oppfatning, hatt det med seg at de i stor grad har klart å involvere ganske brede deler av befolkningen i en debatt om disse spørsmålene, både gjennom lekmannspanelet og ikke minst gjennom involvering av de ulike organisasjonene som er berørt, f.eks. de funksjonshemmedes organisasjoner. Jeg håper at den framtidige evalueringen, som nå skal starte, vil bygge på den samme type lest, slik at en får en bred debatt om dette, og at det vil være grunnlaget for Stortinget når en skal ta den endelige diskusjonen om lovendringen. Jeg opplever det slik at selv om Stortingets flertall i dag endrer syn i forhold til det som var tidligere, er det en forskjell på SVs tilnærming til disse spørsmålene og Arbeiderpartiets og Fremskrittspartiets tilnærming. SV er fortsatt, slik som jeg oppfatter det, opptatt av å peke på dilemmaene, på de etiske utfordringene og på de begrensningene som en slik eventuell åpning vil måtte innebære, mens Arbeiderpartiet og Fremskrittspartiet fortsatt står for en la det skure-politikk på dette området. Det er to hovedspørsmål som er diskutert. Det ene er preimplantasjonsdiagnostikk, og det andre er forskning på befruktede egg. Når det gjelder spørsmålet om preimplantasjonsdiagnostikk, er det et spørsmål der loven i dag åpner for det. Også den loven som ble vedtatt med regjeringspartiene, Senterpartiet og SVs stemmer, åpnet for preimplantasjonsdiagnostikk. Men forskjellen på dagens lov og den loven som gjaldt før, var at vi hadde en mye tydeligere avgrensning for når det skulle brukes. Den tidligere loven hadde en klar avgrensning knyttet til at det skulle være en arvelig kjønnsbundet sykdom som ikke var forenlig med liv. Så diskusjonen om preimplantasjonsdiagnostikk dreier seg om diskusjonen om hvor stor døren skal være når en åpner opp for et sorteringssamfunn. Jeg håper at den prosessen som vi nå skal inn i, vil gi et svar som legger grunnlag for at det neste storting, eller stortinget etter der, vedtar en lov som ikke åpner døren vidt opp for et sorteringssamfunn, men som setter klare grenser for å unngå dette. Jeg mener at dagens lov, med unntaksnemnder, har en altfor vid definisjon av når en kan gi unntak for preimplantasjonsdiagnostikk, som vil føre oss mot et samfunn der en kan sortere ut fra egenskaper, og det er et samfunn som diskriminerer. Når det gjelder forskning på befruktede egg, er det et mer grunnleggende spørsmål, et grunnleggende prinsipielt spørsmål der mindretallet mener at det er et spørsmål som dreier seg om hvorvidt et liv skal gjøres til middel for et annet, eller om det har sin fulle egenverdi. Men det er ikke et spørsmål om forskning på stamceller, fordi også mindretallet ønsker forskning på stamceller, men på adulte stamceller. Med dette tar jeg opp det forslaget som mindretallet fremmer i saken.