Jeg tror av og til at det for politikere kan være lurt å se litt på historien. Hvis man gjør det, vil man finne ut at Høyre veldig ofte har stemt imot landbruksoppgjør fremforhandlet av andre regjeringer. Grunnen til det er at vi har et annet syn på hva som kommer til å gjøre Distrikts-Norge og norsk landbruk sterkere. Vi tror på mer deregulering, vi tror faktisk at det er feil å fortelle noen bønder på Sunnmøre at fordi de er åtte stykker, skal de ikke få lov til å lage fellesfjøs som gjør at den bygden fortsatt skal få kunne ha både bønder og andre mennesker som har tid til fritid, og som tør investere. Den typen reguleringer begrenser i dag et landbruk som kunne vært bedre. Alle disse begrensningene i dag innføres i hovedsak gjennom et forhandlingssystem som vi er skeptiske til. Vi ønsker altså prinsipielt en konsultasjonsordning om landbruksoppgjøret og ikke et oppgjør og et forhandlingssystem, og at det behandles parallelt med statsbudsjettet om høsten.(Presidenten klubber.) Det er også begrunnelsen for at vi stemmer imot, men vi har en helt annen landbrukspolitikk enn det Fremskrittspartiet har. Vi kommer ikke til å kutte halvparten av landbruksbevilgningene over natten, slik de gjør. (Presidenten klubber.)