I dagens debatt har vi hørt en rekke flotte festtaler fra de rød-grønne representantene. Vi har hørt dem si at dette er et budsjett med en klar profil, der man sier nei til skattelette og ja til en bedre velferd. Vi opplever videre at de rød-grønne slår seg på brystet og viser til økte overføringer til kommunene, og at dette skal sikre velferd rundt omkring i det ganske land. Men hva er realitetene i en rekke kommuner? Ingen økt satsing på skoler. Bassenger som skulle fylles, står fortsatt tomme, og sykehjemsplasser stenges og legges ned. Vi hørte statsministeren si i valgkampen at det ville ikke bli gitt en eneste krone i skattelette før vi hadde en skinnende eldreomsorg. Men i dag er det, som Fremskrittspartiet har påpekt en rekke ganger, ingen garanti for at de økte overføringene blir brukt til å styrke eldreomsorgen. La meg ta et eksempel fra min egen hjemkommune, Verdal, som er styrt av Arbeiderpartiet og Senterpartiet. Hvordan har de brukt de økte overføringene? For inneværende år har man lagt ned fire institusjonsplasser. I budsjettet for 2007 foreslår det samme flertallet å legge ned elleve institusjonsplasser og stenge en hel avdeling ved sykehjemmet. Samtidig prioriterer man – det samme flertallet – å bruke penger på å slette gjeld til ett av kommunens to kulturhus, det kulturhuset som har økt omsetningen, og som har hatt en rekordstor omsetning de siste to årene. Man bruker også mer penger på det andre kulturhuset. Det er prioriteringen i praksis fra de rød-grønne, både i denne salen og ute i Kommune-Norge. Når man blir syk i Trøndelag, trenger behandling og må på sykehus, kommer man tilbake til ventekøen, en ventekø som bare øker og øker. Ja, en kommer til en helseregion som så til de grader er underfinansiert. Kan noen fra de rød-grønne fortelle meg i klare ord: Hvorfor er det slik at folk fra Midt-Norge som blir syke, er mindre verdt enn andre folk som blir syke, og som kommer fra andre plasser i landet? Fremskrittspartiet fremmet forslag like før sommeren om at man skulle rette opp hele underfinansieringen på dette området. Visstnok skal det være et utvalg som er i gang med et arbeid. Jeg håper at det utvalget kommer tilbake til Stortinget i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett, slik at man kan få gå gjennom denne situasjonen grundig og ordentlig. La meg avslutningsvis vise til at Regjeringen i dag har snakket mye om at man skal bekjempe fattigdom. I den forbindelse nevner ikke Regjeringen minstepensjonistene med et eneste ord. Hvorfor synes Regjeringen det er helt greitt at 246 000 minstepensjonister fortsatt skal ha en inntekt som er langt under fattigdomsgrensen? Hvorfor synes de ikke at det er viktig å bekjempe fattigdom blant eldre? Hvorfor er det helt ok at 6 pst. av sosialhjelpsmottakerne er enslige minstepensjonister? Dessverre er det kun Fremskrittspartiet som tar denne fattigdommen på alvor.