I 5–10 år har norske borgere gjort stor innsats for fred og stabilitet i regi av FN, NATO og verdenssamfunnet for øvrig. Det er derfor viktig at Norge fortsatt gjør en innsats for at andre land og folkegrupper kan få fred, håp og en positiv utvikling. På Stortinget har det vært bred enighet om disse hovedlinjene i utenrikspolitikken. Senterpartiet er opptatt av at Norge skal være en aktiv bidragsyter i internasjonal konfliktløsning, forbli en sterk støttespiller for FN og være en troverdig alliert og bidragsyter i NATO. Hovedlinjene i norsk utenrikspolitikk ligger fast, herunder en sterk oppslutning om folkeretten, medlemskapet i NATO, EØS-avtalen og det at Norge ikke er medlem av EU. Den sikkerhetspolitiske situasjonen i vår del av verden har endret seg betydelig. Under den kalde krigen var spenningen mellom øst og vest den dominerende trusselen. I dag er de sikkerhetspolitiske utfordringene mer preget av regional ustabilitet, fare for terrorangrep, sosial uro og interne væpnede konflikter i enkeltland. Senterpartiet arbeider for at Norge skal være en aktiv bidragsyter til internasjonal stabilitet gjennom et aktivt diplomati, humanitær bistand og deltakelse i fredsbevarende operasjoner. Både internasjonal solidaritet, kampen mot terror og hensynet til norsk sikkerhet tilsier at Norge må være en aktiv samarbeidspartner i internasjonal krisehåndtering. Vi må bygge videre på og samtidig styrke den kompetanse Norge alt har opparbeidet innen fredsbevarende operasjoner, og som har som hovedsiktemål å trygge stabilitet og sikkerhet for sivilbefolkningen. For at Norge skal kunne være en tydelig fredsnasjon, må vi styrke Norges bidrag til å forebygge, dempe og løse konflikter. Derfor mener Senterpartiet at vi må trappe opp den norske sivile og militære deltakelsen i FNs fredsbevarende arbeid, med særlig vekt på Afrika. Sudan er i første rekke det landet vi nå har rettet blikket mot. Deltakelse i internasjonale operasjoner skal være forankret i FN-pakten og ha et klart FN-mandat. FN er den eneste internasjonale instans som kan legitimere bruk av makt. Det skal og må være en høy terskel for bruk av militærmakt. Derfor bør Norge heller ikke delta i forberedelse til aksjoner som ikke er autorisert av FN. I samsvar med erklæringen fra Soria Moria har den rød-grønne regjeringen besluttet å trekke norske offiserer fra NATOs treningsoppdrag i Irak. Samtidig er Regjeringen og Senterpartiet opptatt av å prioritere sterkt internasjonale operasjoner gjennom NATO. Som en konsekvens av dette er det naturlig nå å øke engasjementet i forhold til ISAF. Dette er et meget klart uttrykk for vår solidaritet i forhold til NATO-samarbeidet. I tillegg vil vi øke vårt bidrag til FN. NATO-styrken i Afghanistan utvider sitt nærvær til mer ustabile områder. Derfor øker behovet for å ivareta styrkenes sikkerhet. Flystøtte spiller en viktig rolle i NATOs styrkebeskyttelse i Afghanistan. På samme måte som fly fra den amerikanskledede koalisjonen, operasjonen «Enduring Freedom», kan bistå NATO-styrker i nødsfall, kan NATO-fly bli anmodet om å støtte styrker fra koalisjonen som er i samme situasjon. Men dette – og jeg under streker det – er unntakshendelser, og flyene vil uansett forbli under NATO-kommando. Det er viktig at Norge deltar med stabsoffiserer i ISAFs kommandostruktur. Dette vil sikre at flyene ikke tar på seg oppdrag som strider mot ISAFs mandat. Avslutningsvis vil jeg presisere at Senterpartiet er opptatt av at Norge forblir en troverdig alliert og bidragsyter til FN- og NATO-operasjoner.