Det er kanskje ett løfte folk forbinder med SV mer enn med noen andre. Det er løftet om rett til barnehage for alle og en lavere maksimumspris. Det løftet holder vi. Vår regjering har satt av penger til den største barnehageutbygging noensinne, fordi vi mener barnehage er bra for ungene og helt nødvendig for barneforeldrene. Jeg bare ser det for meg: I løpet av denne stortingsperioden kommer vi til å få se bildet av Øystein Djupedal som leier det siste barnet i barnehagekøen inn til nyåpnet Soria Moria barnehage. Det er et vakkert syn. Det eneste som kan hindre oss, er fire Høyre-ordførere. Det er Herman Friele i Bergen, Erling Lae i Oslo – som riktignok ikke er ordfører – Leif Johan Sevland i Stavanger og Jostein W. Rovik i Sandnes. Det er folk som til nå ikke har gjort jobben for å sørge for at innbyggerne deres skal få det barnehagetilbudet de fortjener. Men de har ett år på seg. De får ha lykke til! Vi gjør vår del av jobben og sørger for penger til utbygging og makspris, slik at ingen foreldre skal behøve å være bekymret for om de kan gå tilbake igjen til jobb når fødselspermisjonen tar slutt, eller om de må begynne å søke på nettet etter barnepass uten noen som helst slags form for kvalitetskontroll. Dette er et budsjett som er med på å forandre Norge til et bedre land for folk. Jeg vil ha et Norge som tar miljøutfordringene for kloden på alvor, og som går foran for å få bukt med oppvarmingen av jordkloden som gir oss farligere vær, som dreper titusener over hele kloden med tørke, flom og orkaner. Vi går i spissen for å utvikle teknologier for å deponere CO2. Vi tar ansvaret for å få ned utslippene våre her hjemme. Vi satser på jernbane rundt de store byene og miljøvennlige biler for å få ned utslippene av klimagasser. Ingen regjering før vår har satt av penger til CO2-rensing. Ingen regjering har de siste 25 år satset så mye penger på jernbane – det er 50 pst. økning. Ingen regjering har satset så mye på utvikling av nye fornybare energikilder. 10 milliarder kr i fond gir avkastning til å hjelpe folk bort fra strømavhengighet, ved utvikling av bioenergi, vindmøller og annen kraftproduksjon. Dette er et kjempebudsjett for miljøet, og det er vi stolte av. Jeg vil ha et Norge som leder an i kampen mot internasjonal fattigdom og for en rettferdig utvikling i verden. Vi kommer til å nå målet om at 1 pst. av inntektene våre skal gå til utvikling i fattigere land enn vårt eget, fordi vi mener det er riktig med en rettferdig utvikling i verden, fordi vi mener at vi er moralsk ansvarlige – som et av verdens aller rikeste land, som tjener penger på å selge dyr olje til fattige land – for å bidra med noe av vår rikdom til andre. Da tar vi vår del av det internasjonale ansvaret, ved å få til en kjempeøkning som i kroner og øre aldri har vært så stor i Norges historie. I kroner og øre er dette et kjempeløft for utvikling i verden. Vi snur utviklingen i Norge der det er noen som drar ifra fordi de har bidratt mindre med skatt til fellesskapet enn andre, og der noen har sakket akterut fordi høyresiden i sine år ved makten valgte å kutte i velferdstilbudet som de med dårligst råd er avhengige av. I Dagbladet i dag er det lagt fram dokumentasjon som viser hvordan de 5 000 rikeste her i landet er blitt mer enn dobbelt så rike, mens gjennomsnittsnordmannen har fått moderat mer å rutte med i de siste årene. Og Per-Kristian Foss, den forrige finansministeren, sa: «Bra at de rike er blitt rikere.» Nei, det er ikke bra. Det er ikke bra at de rikeste er blitt rikere, når de fikk skatteletter som ble betalt med kutt i antall lærere i grunnskolen. Det er ikke bra når det ble betalt med kutt i arbeidsledighetstrygden til folk som gikk arbeidsløse. Det er ikke bra når det ble betalt med høyere egenandeler og sosialhjelpssatser som sakket akterut i forhold til det gjennomsnittsnordmannens velferd økte. Derfor lar vi folk bidra mer til fellesskapet og satser på fortsatt bedre kommuneøkonomi, bedre skoler, flere lærere, nye skolebøker i grunnskolene, flere hender i eldreomsorgen og bedre tilbud til dem som har rusproblemer eller psykiske problemer. Vi fordeler mer rettferdig på den måten som vi har hørt finansministeren beskrive. I tillegg øker vi sosialhjelpssatsene og hjelper flere folk ut i jobb. Jeg har en venn som jobber på videregående skole på Oslos østkant. Hvert år opplever han det samme: Halvparten av skoleelevene sitter på skolen de første par ukene uten bøker, for de venter på stipend. De venter på stipend som de skal få. Mens de elevene som har foreldre som har bra med penger, kjøper skolebøker, sakker de andre elevene akterut faglig. Dette er klasseforskjeller vi gjør noe med når vi sørger for gratis skolebøker. Og vi skal fortsette å utjevne klasseforskjellene her i landet.