Jeg vil også gi honnør til representanten Jan Bøhler for å ha tatt opp et tema som for mange i denne byen, som både Jan Bøhler og jeg representerer, nok oppleves som mer truende enn det i realiteten er. En stor utfordring når det gjelder trygghet i seg selv, er vel hva som er den opplevde tryggheten, og hva som er den reelle tryggheten. Jeg er ikke særlig i tvil om at mange oppslag knyttet til gjengkriminalitet bidrar til at den opplevde tryggheten for mange er lavere enn det den reelle tryggheten i denne byen faktisk er. Nå var justisministeren inne på veldig mange av de tiltak som over flere år har vært satt i gang i oslopolitiet, også med styrkingen av Kripos, som jeg vil si har bidratt positivt til at vi ikke har mer gjengkriminalitet enn det vi faktisk har i denne byen. Det er også slik at oslopolitiet har intervenert i flere begynnende gjengmiljøer – og lyktes med det. Det synes jeg også hører med i bildet når vi diskuterer denne saken. Så var justisministeren også inne på at det ikke bare er minoritetsspråklige som er medlemmer av gjenger, det er også etnisk norske. Det er begge deler inne i samme gjengmiljø til tider. Det gir et mer fasettert bilde av situasjonen enn det man av og til kan få inntrykk av. Vi har en stor utfordring i å hindre rekruttering. Her var flere av talerne inne på forebygging. I Oslo har vi hatt – vil jeg si – ganske vellykte eksempler på det som kalles SLT – nå tror jeg det har fått et annet navn, men det spiller jo ikke så stor rolle – et samarbeid mellom lokale tiltak, der politi, skole, barnevern og andre kommunale instanser har vært inne for å forebygge og sørge for å hindre oppbygging av gjenger. Dette bringer meg over på noe som justisministeren var inne på i gårsdagens debatt, nemlig taushetsplikt. Jeg tror nok ikke vi er i mål ennå når det gjelder å sørge for at taushetsplikten mellom ulike etater praktiseres på en slik måte at det til syvende og sist er til gagn for den enkelte ungdom. Her tror jeg faktisk det først og fremst er praktiseringen som er utfordringen, ikke så mye det gjeldende lovverket, som egentlig har åpnet for dette i langt større grad enn man av og til får inntrykk av. Jeg merket meg også at justisministeren viste til ny spesiell straffelov, som skal komme. Vi imøteser forslag knyttet til straffeskjerpelser, som jeg skjønte både justisministeren og interpellanten tenker seg i forbindelse med lovbrudd som særlig kan knyttes til den aktiviteten vi her diskuterer. Jeg syns også det er interessant at en gjennomgang av inndragningsreglene ble nevnt. Der har vi jo tidligere skjerpet lovgivningen bl.a. ved å ha omvendt bevisbyrde i flere forhold. Det kunne være interessant å høre om justisministeren tenker seg en ytterligere utvidet adgang i så måte. Så kommer vi heller ikke fra at dette også når det gjelder de minoritetsspråklige, dreier seg om en god integreringspolitikk. Hva er det som ofte skjer med gjengmedlemmer som er rekruttert? Jo, det er at de får et fellesskap, de får surrogatforeldre, vil jeg kalle det, i gjengmiljøet, også fordi deres foreldre ikke er integrert i det norske samfunnet. Det er gjerne det enkelte barn, den enkelte ungdom som er bindeleddet til det norske samfunnet, det er han, eller hun også av og til, som kan norsk, og som på den måten kan spille sine foreldre delvis utover sidelinjen. Men igjen – takk til interpellanten for å ha reist en viktig sak.