Med all respekt for Stortingets debatter: Dette har vært en særdeles god debatt. Det er kanskje ikke hver gang man deltar i debatter her, at man føler at man på mange måter kan få sjekket ut noen tanker og ideer uten å risikere å bli politisk hengt for dem i neste runde. Det har vi brukt debatten til. Vi har fått mange innspill i forhold til både vinklinger og tiltak som jeg syns det absolutt er verdt å gå videre på. Vi har hatt en debatt som i hvert fall for min del har satt noen følelser i sving, som har gitt meg litt sug i magen. Jeg syns det er grunn til å gi honnør til alle deltakerne i denne debatten. Den er ikke blitt uforpliktende. Det har vært en debatt som har tatt problemet på alvor, og som også har gitt sitt til at vi ser at det er muligheter for å gjøre noe på dette feltet. Noen kommentarer til noen av innleggene: Representanten Woldseth tar opp spørsmålet om voldsalarmer. Jeg har gitt beskjed til mine underliggende etater, Politidirektoratet særlig, om at vi må sjekke ut og undersøke virkningen av disse voldsalarmene, slik at de virker slik de skal. Vi vil raskt få rapporter om eventuelle mangler ved akkurat det forholdet. Det ville være helt meningsløst om vi ikke gjorde det. Representanten Oktay Dahl og representanten Sundsbø og også flere fra helsefraksjonene har gitt viktige innspill, bl.a. om situasjonen for de eldre. Det er viktige innspill som vi skal ta med oss videre når vi nå skal prøve å gjøre det som representanten Horne anbefalte oss å gjøre, å se på om man kan lage en mer samlet strategi i forhold til vold generelt og i forhold til vold i nære relasjoner, slik at Stortinget i mye større grad kan få ta opp igjen denne tråden ved en senere anledning. Jeg holdt på å si: Kunne ikke vi møtes, om vi ikke gjør det her, så kanskje andre steder, for nettopp å diskutere akkurat disse spørsmålene og se hvor langt vi kan komme? Representanten Dørum har tatt opp spørsmålet om voldsoffererstatning. Og jeg er enig i at den er overmoden for reform. Det jobber vi med, og jeg håper at vi skal klare å lage det, sammen med de endringene vi skal gjøre i forhold til oppfølgingen av Fornærmedeutvalgets innstilling. Representanten Woie Duesund har vært inne på problemstillinger knyttet til barnevernets rolle i forhold til tilsyn og samvær. Det er blitt sagt i en interpellasjonsdebatt forleden at det er en problemstilling Regjeringa nå går inn for å prøve å skape en nødvendig avklaring på. Representanten Ballo kommer med spennende tanker om nærmest en familiehavarikommisjon i forhold til de tragiske episodene som vi har sett den senere tiden, og det tar jeg også med meg. Det som er viktig, til slutt: Vi må ikke la oss fange av de gode hensikters tyranni i denne debatten, og – ikke minst – ikke la oss fange av den oppfatning som ofte rår om at det ikke nytter, og dermed la maktesløsheten ta oss. Alternativ til Vold har vist at det er godt mulig å gjøre noe på dette feltet. De har mange gode eksempler på det. Slik sett vil jo kanskje mange av oss kunne si at gjør vi lille Fredrik, han med sukker på loffen, litt tryggere, så har vi i hvert fall oppnådd noe, noe som gjør satsingen vel verdt.