Karin Andersen påstod i sitt innlegg at Høyre ønsker at offentlig sektor skal framstå som annenrangs. Så feil går det an å ta. Det faller for øvrig på sin egen urimelighet. Høyre sørger for bedre økonomisk balanse i kommunesektoren. Vi styrker kommunene for tredje år på rad – og mest siden 1997. Men samtidig sier vi at kommunene selv må fortsette sitt omstillingsarbeid, og ta i bruk sine muligheter. Er det så urimelig? I Høyre ønsker vi et sterkt, godt og sunt lokaldemokrati. Det får vi definitivt ikke med SVs statlige politikk og detaljstyring, for tilliten til lokalpolitikerne er liten der i gården. Det er et verdivalg, sa Karin Andersen i sitt innlegg. Det er riktig. Om SV får styre, vil vi ganske sikkert få se at velferden totalt sett går usikre tider i møte. Én ting er SVs svartmaling, pessimisme og manglende tillit til lokalpolitikerne. Det verste er imidlertid at SVs økonomiske politikk ikke henger sammen. Det er lett å love mye i en kommuneproposisjon. Det er statsbudsjettet som binder. Det er i statsbudsjettet for 2006 at SV og de andre rød-grønne partiene skal vise sine prioriteringer. Der må de tilkjennegi hva de prioriterer. En behøver ikke å kunne spå for å se at skatter og avgifter vil økes mer og mer om SV får være med på å styre og stelle. For næringslivet vil det bety forverrede vilkår – dårligere rammebetingelser – som på sikt vil føre til utflagginger og nedleggelser, til arbeidsledighet og til at folk får betalingsproblemer. Da vil velferden bli satt i fare. Jeg synes det er katastrofalt at SV ikke ser sammenhengen mellom en sunn økonomisk politikk og fortsatt trygg og god velferd. Det er faktisk Regjeringen med sin politikk som sikrer trygghet for hus, hjem og jobb – sikrer trygghet for en god velferd.