Denne saken handler i det store og hele om tillit – tilliten private næringsdrivende skal ha til at anbudsprosesser i offentlig sektor skjer på en korrekt måte, og tilliten befolkningen skal ha til at bruken av de midler det offentlige forvalter på vegne av innbyggerne, skjer på en best mulig måte. En rekke undersøkelser som er gjort rundt offentlige anskaffelser, har dessverre vist at det har forekommet gjentatte brudd på denne tilliten som er gitt de ulike offentlige etater. Regelverket for offentlige anskaffelser er omfattende, men det faktum må aldri bli en unnskylding for at innkjøpsprosesser foregår på en kritikkverdig måte. Det er det offentliges ansvar å ansette eller utdanne kompetent personell som skal sørge for at innkjøp foregår på en korrekt måte. Det er derfor av stor betydning at det nå legges inn nye sanksjonsmuligheter som kan fungere som et ris bak speilet, og som viser at Stortinget tar dette problemet på alvor. Selv om det er en enstemmig komite som mener at det må utøves skjønn i vurderingen av overtredelsesgebyr, mener Fremskrittspartiet at det er viktig at denne skjønnsvurderingen må utøves snevert, slik at man ikke får en uholdbar praksis i forhold til likebehandling. Jeg håper derfor departementet utarbeider klare retningslinjer for utøvelse av skjønn i den videre prosessen denne saken vil få. Det er positivt at innstillingen også legger vekt på å synliggjøre hensynene til universell utforming i anskaffelsesreglementet. På denne måten viser vi at det er viktig at vi prioriterer innkjøp på en slik måte at det øker muligheten for bruk og deltakelse for alle i samfunnet vårt. Så har jeg kommet til det punktet der komiteen deler seg i to: Hvem skal håndheve regelverket om offentlige anskaffelser og ha muligheten til å kunne ilegge overtredelsesgebyr? KOFA gjør en viktig jobb for å bistå det offentlige og private næringsliv i arbeidet med å foreta korrekte anbudsprosesser. KOFA fungerer som rådgivere og veiledere og er avhengig av tillit fra partene og av å ha tilgang til all informasjon rundt innkjøpsprosesser for å vurdere om disse foregår på en korrekt måte. Ved å gi KOFA ansvaret for håndheving av et overtredelsesgebyr kan man få et resultat der informasjon blir tilbakeholdt, fordi man frykter at om man gjør noe galt i prosessen, kan man bli straffet for det. Blir dette ansvaret gitt til KOFA, vil man kunne få en situasjon som kan sammenliknes med at man i en rettssak ansetter dommeren som advokat. Fremskrittspartiet mener derfor at det å gi KOFA ansvaret for håndhevelse av overtredelsesgebyret vil være svært uheldig og svekke KOFAs rolle som rådgiver. Vi mener det er mer riktig å legge dette ansvaret hos Konkurransetilsynet. Konkurransetilsynet er kjent med denne type problemstillinger, og de har erfaring med bruk av sanksjonsmidler. Samtidig har Konkurransetilsynet den autoriteten som skal til for å håndheve regelverket. Til slutt vil jeg bare vise til det høringsinstansene har sagt om dette spørsmålet. 62 av 68 høringsinstanser mener at dette ansvaret bør legges til Konkurransetilsynet. Det er hele 91 pst. Det er derfor overraskende, etter å ha hørt argumentasjonen i en debatt vi hadde i denne salen i går om jordloven, at det samme flertallet som viste til det å respektere høringsinstansene i den saken, nå fullstendig ignorerer høringsinstansene i denne saken. Ja, selv det faktum at KOFA-leder Bjørg Ven ikke ønsker dette oppdraget, ser ut til å påvirke flertallet fra Arbeiderpartiet, Senterpartiet og SV. Det er det man på folkemunne kaller stahet! Vel, representanten Eldegard gav vel en god forklaring på flertallets innstilling i denne saken da hun i Dagens Næringsliv den 24. mai i år uttalte: «Det er dette regjeringen har gått inn for, og vi går som regel ikke imot regjeringen.» Vel, om det å gå imot sin egen regjering er regelen eller unntaket for tiden, er jeg litt usikker på. Jeg skal ikke blande meg inn i debatten om hvem som egentlig styrer dette landet, men jeg vil bare understreke at jeg synes at flertallets begrunnelse for å legge håndhevingen av gebyret til KOFA er litt tynn. Jeg vil til slutt på vegne av Fremskrittspartiet, Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre ta opp forslaget fra mindretallet som står i innstillingen.