I Dokument nr. 8:80 for 2004-2005 foreslår stortingsrepresentantene Heikki Holmås og Karin Andersen å endre reglene for spesialistkvoten slik at det blir lettere for kvalifisert arbeidskraft å arbeidsinnvandre fra land utenfor EØS-området. Forslagsstillerne viser til at kvoten for spesialister og fagarbeidere fra land utenfor EØS-området er satt til 5 000 årlige arbeidsinnvandrere. Imidlertid har denne kvoten aldri blitt fylt opp, men hatt en gradvis nedgang i innvilgelser. Ifølge forslagsstillerne gis det i Canada arbeidstillatelse til søkere basert på et kriteriesystem der alder, tilknytning, utdanning, praksis og språkkunnskaper vektlegges. Søkere med kompetanse fra bransjer med mangel på arbeidskraft prioriteres i behandlingskøen. Det forutsettes at arbeidssøkerne kan dokumentere at de er i stand til å ta vare på seg selv økonomisk i en periode på seks måneder. Forslagsstillerne ønsker å endre reglene ved innvilgelse av arbeidstillatelse til fagarbeidere og spesialister, slik at kvalifiserte arbeidsinnvandrere kan få arbeids- og oppholdstillatelse for å søke arbeid i Norge i en nærmere fastsatt periode. Det er et bredt flertall i komiteen som ikke støtter forslaget, men velger å vedlegge dokumentet protokollen. Senterpartiet står imidlertid sammen med SV og mener at spesialistbestemmelsene må gjøres mindre rigide. Fremskrittspartiet står sammen med Arbeiderpartiet og regjeringspartiene, men har sin egen merknad i saken. Jeg forutsetter at de ulike partiene selv redegjør for sine synspunkter. Nå er det slik at departementet for tiden arbeider med den kommende odelstingsproposisjonen om ny utlendingslov. I forslaget til ny utlendingslov, NOU 2004:20, ble de kriterieordningene som forslagsstillerne peker på, både vurdert og omtalt uten at de ble anbefalt. Det er lite trolig at gjeldende regelverk alene er årsaken til nedgangen i antall søknader innenfor spesialistkvoten. Den økte tilgangen på arbeidskraft fra de nye EØS-landene har nok vel så stor betydning. Innenfor spesialistkvoteområdet trenger nå ikke borgere fra de tidligere EØS-landene å søke arbeidstillatelse. Det sørger EU-regelverket for. Nedgangen i søknader har da også vært på hele 35 pst. Utlendinger fra land utenfor EØS-området med spesialistkompetanse og arbeidsønske i Norge, kan få visum for å oppholde seg en periode i Norge for å søke arbeid. Dette skyldes den innførte ordningen med jobbsøkervisum. En regelendring skulle derfor etter Høyres mening ikke være nødvendig. Forslagsstillerne henviser til Canada. Det kan være vel verdt å se til kanadiske ordninger, men forholdene i Norge og Canada er på en rekke områder så forskjellige at de ulike ordningene ikke umiddelbart er sammenlignbare. Den kanadiske ordningen er mer et system for å regulere arbeidsinnvandringen generelt sett. I likhet med mange andre private lovforslag som blir fremmet i denne sal, er dette en sak som bør ses i en mer helhetlig sammenheng. For denne sakens vedkommende vil det være i forbindelse med den pågående gjennomgangen av odelstingsproposisjonen om ny utlendingslov. Det er ikke minst på denne bakgrunn at Høyre ønsker at dokumentet vedlegges protokollen. Avslutningsvis vil jeg bare rette oppmerksomheten mot at SV i denne saken har lagt fram et forslag i salen i dag, forslag nr. 2, hvor det heter: «Stortinget ber Regjeringen foreta en helhetlig gjennomgang av au-pair-ordningen i Norge for å sikre at au-pairenes rettigheter ivaretas.» Dette er et forslag og en sak som ikke har vært til vurdering i komiteen. Det er fremmet i salen i dag, og jeg synes rent prinsipielt at det ikke er måten å gå fram på. Det er ikke en god måte å føre politikk på, så Høyre kommer ikke til å støtte det forslaget.