Jeg vil starte med å si at jeg er glad for svaret – det er ikke ment som en klisjé, men som en beskrivelse av innholdet og et bredt engasjement. Svaret på spørsmålet mitt var ja. Men hvor fort gjør man dette? Er det noe som er iverksatt, eller er det forestående? Dette er på ingen måte et enkelt grep å gjøre. Så til det som var veldig interessant å høre, at man har nedsatt et utvalg som skal jobbe rimelig kjapt med sikte på å se på andre virkemidler i seniorpolitikken. Det man kan gjøre uavhengig av utvalget, er å mobilisere lederansvaret, ikke minst på mellomledernivå, for det er på mellomledernivå mange eldre ifølge Senter for Seniorpolitikk møter en slags forventning – du har blitt 62 år, ja ja, og så sier man ikke mer, og det ligger en slags forventning om at man skal forsvinne, trappe ned, eller et eller annet i den retning. Det tror jeg er viktig å gjøre noe med. Statsråden omtalte det som et billig tiltak, men det er et viktig tiltak, og det er et ledd i det kontinuerlige arbeidet man bør føre som et ledd i god personalpolitikk. Det ligger jo i forsikringsordningene i kommunene en utjevningsordning for utgifter til AFP, iallfall for dem som er innenfor KLP-systemet, og det er de fleste kommunene. I det ligger det et dårlig incitament, fordi de som fører en aktiv og god seniorpolitikk og får eldre til å stå lenge i arbeid, altså bruker AFP lite, betaler kostnadene for dem som bruker det mye. Slik sett er det noe man kanskje også bør se på. Men andre talere vil komme nærmere tilbake til det. Til slutt bare følgende til forsøk med kortere arbeidstid: Jeg møter ikke ethvert sekstimersforsøk, som statsråden omtalte, med et nei. Nå har jo Regjeringen, ved ett av departementene, fått en rapport som viser at alle forsøk som hittil er gjort med sekstimersdag, ikke oppfyller ønsket om bl.a. redusert sykefravær, så det er ikke noe å hente fra disse forsøkene. Men hvis man vil gjøre forsøk på nye og begrensede områder innenfor statsforvaltningen, eventuelt kombinert med at man går ned i lønn når man går ned i arbeidstid, så er ikke det meg imot. Men da må jeg si at det bør kombineres med at man iallfall fjerner de forhold som diskriminerer dem som står lenger i arbeid. Jeg omtalte et par av dem i mitt hovedinnlegg. Jeg tenker på dem mellom 67 og 70 år som opplever at man blir behandlet dårligere enn 70-åringene, rett og slett, selv om man vil jobbe lenger. Kombinerer man disse tingene, tror jeg man kan komme frem til en fleksibilitet som gjør at man behandler mennesker mer individuelt og mindre aldersdiskriminerende.