I Fremskrittspartiets budsjettforslag er det ikke mye igjen av forliket i NTP, hvor Fremskrittspartiet tilhørte flertallet som ville satse 11 milliarder kr mer på jernbanen. De andre forlikskameratene, som utgjøres av dagens regjeringspartier, henger etter med 1 milliard kr, og Fremskrittspartiet øker dette etterslepet ytterligere med 1,9 milliarder kr bare på ett år. Dette reiser mange problemstillinger: mangel på transportkapasitet, påfølgende kaos på veiene og dyrere kollektivtransport. Det skal jeg la ligge i denne omgang. Fremskrittspartiet og Sandberg har også uttalt at man er for moderne løsninger med høyhastighetstog, men bare hvis de kan finansieres privat, både når det gjelder infrastruktur og drift. På veisiden, derimot, har Fremskrittspartiet nærmest ubegrenset med midler og inntar det stikk motsatte standpunkt. De er imot all privat medfinansiering. Det kunne derfor være interessant å få et svar på denne tilsynelatende logiske brist når det gjelder prinsipiell tilnærming.