Det er liten tvil om at det er ille å ha lite i et land der de fleste har svært mye. Små forskjeller mellom folk er et kjennemerke ved Norge og et gode, men det er ikke et selvsagt gode. Forskjellene i Norge har økt de siste årene. Det er blitt flere fattige, mens antallet milliardærer er doblet det siste året, og økningen av antallet norske millionærer er på over 10 000 personer siden 2003. Gjemt i statistikken finner vi barn som gruer seg til å gå på skolen, som blir mobbet fordi de er annerledes, som lærer seg å ljuge for å dekke over skammen familien føler over ikke å ha det alle andre har. Men det er vår skam de bærer. Vil Kristelig Folkeparti bli en drahjelp for å minske forskjellene i Norge nå når de er fristilt fra Høyre?