Regjeringa har i Soria Moria-erklæringen sagt at den ønsker å intensivere innsatsen mot økonomisk kriminalitet, bl.a. ved at kompetansen skal økes hos de lokale politimyndighetene og samarbeidet med skattemyndigheter, trygdeetat og sosialmyndigheter skal prioriteres. Det er også sagt at Økokrim skal settes bedre i stand til å avdekke og straffeforfølge aktører som har økonomiske ressurser til å skjule kriminalitet. Jeg vil peke på at det her ligger en viktig linje i Regjeringas arbeid mot kriminalitet. På mange områder har vi nå gode lovhjemler, men det gjenstår å gjøre dem mest mulig operative i praksis. Dette er et felt hvor det eksisterende lovverket gir et godt utgangspunkt for å bekjempe korrupsjon. Det aller viktigste nå er å sørge for at de som skal anvende lovverket, har den rette kompetansen og tilstrekkelig med ressurser. Det er i løpet av de siste årene vedtatt flere regelverksendringer for å forebygge og bekjempe korrupsjon – med bred politisk støtte. Stortinget vedtok i 2003 nye skjerpede bestemmelser om korrupsjon i straffeloven. Disse innebærer et vidtgående og strengt straffansvar for korrupsjon som gjelder både i privat og offentlig sektor. Bestemmelsene rammer den som gir eller tilbyr noen en utilbørlig fordel i anledning av vedkommendes stilling, verv eller oppdrag, men også den som i anledning av stilling, verv eller oppdrag krever, mottar eller aksepterer et tilbud om en slik fordel. Straffen er bøter eller fengsel i inntil tre år. Handlinger som kvalifiserer for grov korrupsjon, f.eks. fordi den er forøvd av eller overfor en offentlig tjenestemann, fordi handlingen har gitt betydelig økonomisk fordel eller det foreligger risiko for betydelig skade av økonomisk eller annen art, kan fengsel i inntil ti år anvendes. Også såkalt påvirkningshandel er kriminalisert. Det vil si at personer som er eller hevder å være i stand til å påvirke en annens utføring av stilling, verv eller oppdrag, og som forsøker å utnytte den posisjonen ved å kreve eller motta utilbørlige fordeler, kan straffes. Det samme gjelder dem som gir eller tilbyr utilbørlige fordeler til slike påvirkningsagenter. Hvordan skal vi så sørge for at bestemmelsene anvendes mest mulig effektivt? – Det er den store utfordringen. Regjeringen har allerede i sitt forslag til statsbudsjett fulgt opp Soria Moria-erklæringen med å foreslå en økning i bevilgningen til Økokrim med totalt 6,2 mill. kr, tilsvarende 11 årsverk, for å styrke arbeidet ved hvitvaskingsteamet, opprette et nytt etterforskningsteam for å etterforske, påtale og iretteføre straffesaker og styrke mottaksfunksjonen. Sammen med utviklingen av nytt datasystem i Økokrim og forslaget om å styrke skatteetaten med 10 mill. kr til intensivert innsats for å avdekke skatteunndragelse, vil forslaget innebære en vesentlig styrking i kampen mot økonomisk kriminalitet. Selv om det meste er gjort på lovsiden, er det behov for enkelte mindre endringer. Kampen mot korrupsjon er i høyeste grad internasjonal. Regjeringen Bondevik har sendt på høring spørsmålet om nødvendige lovendringer for å kunne ratifisere to konvensjoner med tiltak mot korrupsjon: Med utgangspunkt i Europarådets sivilrettslige konvensjon er spørsmålet om å innføre en egen erstatningsbestemmelse om ansvar for skade voldt ved korrupsjon sendt på høring. Nødvendige lovendringer for å kunne ratifisere FN-konvensjonen mot korrupsjon er også sendt på høring. Jeg vil følge opp begge disse når høringsfristen går ut tidlig på nyåret. Arbeids- og sosialdepartementet leder et lovarbeid som gjelder vernet for ansatte som varsler om kritikkverdige forhold i virksomhet, herunder korrupsjon. Departementet tar sikte på å komme med en proposisjon i løpet av våren 2006 om regulering og ikrafttredelse av varsling/ytringsfrihet i arbeidsforhold.