Jeg var litt i tvil om forrige taler var en senterpartimann til helt på slutten av innlegget, for han hørtes ikke veldig ut som en senterpartimann i sin argumentasjon om rovdyrpolitikken. Tidligere i denne debatten utfordret Ola Borten Moe meg på hva som er Fremskrittspartiets rovdyrpolitikk, for vi sier altså at den skal forvaltes lokalt. Han hevder hardnakket at ingen lokalsamfunn ønsker ulven i sitt nærområde. Jeg vet ikke om det er sant eller ikke. Jeg er helt sikker på at befolkningen på Elverum og i distriktet rundt Elverum synes at 31 ulver er for mye. Derfor ønsker jeg å gi befolkningen i det området retten til å forvalte rovdyrpolitikken selv. Men her er det en del misforståelser ute og går. Blant annet sier Heidi Sørensen at det er to ynglende flokker ulv i Norge. Det er ikke sant. Slik jeg og Fremskrittspartiet ønsker å definere det, er det fire ynglende flokker i Norge. Så kan man kanskje si at det er fem ynglende flokker i Norge. Det er slik at den siste, den femte flokken som har ynglet, er mest i Sverige og minst i Norge. Da sier jeg: Greit, da teller ikke jeg den med i antall ynglende bestander, men jeg sier at det er fire. Så er det sagt at ulven er truet. Det medfører overhodet ikke riktighet. Hadde all ulven, den skandinaviske ulven og den russiske ulven, vært i Norge, hadde det vært et problem. Men ulven i Norge representerer den vestlige marginaliserte utbredelsen av arten, randsonen til ulven. Samtidig har vi størstedelen av bestanden av jerv og gaupe i Norge. Kanskje det ville vært viktigere å fokusere på å ivareta disse rovdyrene? Det er jo det totale rovdyrpresset i et område som er avgjørende for om dette er et problem for livskvaliteten til befolkningen eller ikke, ikke hvilken art som river i stykker sau, dreper elg og som skremmer skoleungene. Hvis det er noen fra regjeringspartiene som står igjen på talerlisten – det vet ikke jeg, og jeg beklager hvis jeg utfordrer dem uten at det er noen som skal ha ordet – ønsker jeg å utfordre dem på hvor stor belastningen skal bli, og hvor mange grenseflokker vi tåler å få, før Regjeringen mener at det er på tide å endre denne politikken og si at vi også inkluderer grenseflokkene i bestandsmålet. Hvor mange flokker trenger vi? Vi ser at det er i grensetraktene i Hedmark at bestanden øker. Vi ser at det er der de svenske bestandene øker, og vi vet at dette problemet kommer til å vokse. Hvor mange bestander tåler vi før Regjeringen ønsker å endre politikken?