Jeg synes det er godt å høre at vi tydeligvis er kommet godt i gang med løpet vårt om å bedre den økonomiske situasjonen for kommunene. Vi favner bredt og får skryt av Kristelig Folkeparti for det første budsjettet de ikke har ansvaret for. Jeg synes vi startet godt i fjor med 5,7 milliarder kr. Det har gått bedre enn det vi egentlig trodde i debatten i fjor. På grunn av diverse økonomiske grep har kommunesektoren fått ca. 9,5 milliarder kr mer i løpet av 2006. Det er veldig bra. Det er godt at vi da også i det kommende året vil ha en solid oppfølging, som gjør at det er et godt fundament lokalt til å drive en aktiv velferdspolitikk – fortsatt styrking av skolen, styrking av eldreomsorgen og fortsatt mulighet for å styrke det lokale demokratiet som vi alle er stolte av. Det som er bra med budsjettinnstillingen i år, er at den viser at det her er et ganske bredt sammensatt flertall, der både Høyre, Kristelig Folkeparti og Venstre støtter opp om de endringene som Regjeringen la til grunn i fjor. De støtter opp om at det i fjor var behov for å få til en massiv satsing på kommunal sektor, og de legger seg nesten på den samme rammen i år. Det er bra at de innrømmer at de tok feil, og at det trengs et løft for kommunal sektor. Jeg synes det er flott. Jeg ser på kommunalkomiteen som folkestyre-komiteen på Stortinget. For det første har vi ansvaret for finansieringen av de politiske partiene, at den skal være i orden og gi mulighet til å drive et godt politisk arbeid. For det andre har vi ansvaret for kommunal sektor, maktfordeling og flere andre ting. Den viktigste grunnsteinen i vårt folkestyre er lokaldemokratiet. Dragkampen mellom sentralstyring og lokal frihet er en gammel kamp. Vi har allerede sett litt til den i dag. Vi kan gå tilbake til formannskapssystemet i Norge som ble innført på 1830-tallet. Da var det en fransk utenriksminister som het Tocqueville, han var også politisk filosof, som framhevet lokaldemokratiet som et bolverk mot despoti og som et virkemiddel for å få økt økonomisk vekst og utvikling i et område. Han har hatt ganske rett, både i forhold til økonomisk vekst og når det gjelder å ha et bolverk mot statlig enevelde. Det som undrer meg litt når jeg leser budsjettinnstillingen, er hvordan Fremskrittspartiet – av alle – har blitt det store statspartiet i Norge, som har tro på at vi her i Stortinget er så opphøyde og så kloke at vi kan detaljstyre hver eneste lille kommune i hele Norge når det gjelder hvordan de skal bruke sine penger. Fremskrittspartiet og Senterpartiet har blitt motpoler i troen på staten og statens eneveldige makt. Vi har tro på folk lokalt – det lokale vettet, at folk i Harstad kan finne gode løsninger på sine utfordringer – mens Fremskrittspartiet av en eller annen grunn tror det er mye bedre at alt blir styrt av statsbyråkratiet i Oslo by. Det undrer meg at Fremskrittspartiet har lagt seg på den linjen, og at populismen i Fremskrittspartiet, Anders Langes parti, har kommet så langt at det er staten som nå liksom er det opphøyde og gode virkemiddelet. Dette mantraet er gjennomgående i innstillingen: Stat, stat, stat. Hvorfor la ordførerne styre selv, når Starheim i Fremskrittspartiet kan styre fra Oslo? Det er en dårlig gjennomgangstone i innstillingen fra Fremskrittspartiets side. Som representant for et parti som har hett «folkestyrepartiet», er jeg fornøyd med at vi er tydelige og har turt å løfte de frie inntektene og har gitt lokal frihet som har gitt resultater, ifølge de tallene vi har fått fra SSB, og de prioriteringene som har blitt gjort lokalt. Vi tenker ganske likt, lokalt og nasjonalt. Vi ser de samme utfordringene, det har vi sett i de tallene vi har fått. Jeg er fornøyd med at vi har lagt fram en god handlingsplan for integrering og inkludering. Vi har gitt et løft til det samiske arbeidet gjennom komitearbeidet, til det sørsamiske for å ta vare på et av Europas minste språk, til Finnskog-kulturen, til frivillig sektor gjennom mer midler til de kristne organisasjonene og innvandrerorganisasjonene og til Det Kgl. Selskap for Norges Vel med 1,3 mill. kr. Vi har gitt midler til Natur og Ungdom, Norges Bygdeungdomslag og Norsk Bonde- og Småbrukarlag gjennom «Slipp oss til – Ungdom inn i landbruket». Vi har foreslått en rekke tiltak for å fremme mangfold og ikke enfold i vår innstilling. Fremskrittspartiet har vært imot hver gang der det har handlet om å bidra til mer mangfold i Norge og mindre ensretting.