Jeg har lyst til å begynne med å si at dette er en fryktelig viktig debatt. Den har allerede vært viktig en stund, og det er bra at den blir dratt inn i stortingssalen. Det er imidlertid vanskelig å starte denne debatten uten å kommentere interpellantens og spesielt Høyres innstilling til denne debatten. Min virkelighetsoppfatning er at man, og da spesielt fra Høyres side, har gått inn i denne situasjonen med åpne øyne. Man satt med olje- og energiministeren i den forrige regjeringa. Man hadde og burde ha hatt full oversikt over situasjonen. Likevel ble det ikke igangsatt noen tiltak for å løse disse utfordringene. Det veit vi, for sjøl om vi nå fatter investeringsbeslutninger om å bygge tilstrekkelig overføringskapasitet inn i regionen, vil ikke det være på plass før i 2012, altså lenge etter at dette problemet er blitt et faktum. Vi veit at det å utløse ny produksjon vil kunne komme til å ta betydelig mer tid enn den tida man har til rådighet. Jeg sier dette for å understreke det poenget som statsråden kom med. Dette er problemer som man har visst om lenge, og som man burde ha tatt tak i for lenge siden. Da er det drøyt å komme og legge det hele og fulle ansvaret for den situasjonen som har oppstått, i fanget på sittende regjering og sittende statsråd. Jeg har også lyst til å understreke at dette er alvorlige saker. Det er lenge siden vi har vært i en situasjon der det har vært snakk om utkoblinger og egne prisområder. De fleste av oss trur jeg har vært av den oppfatning at en slik kvalitet på planleggingen av viktig infrastruktur hører heime helt andre plasser enn i Norge. Den situasjonen vi ser i Midt-Norge, er resultatet av vellykkete industrietableringer på Møre. Det er bra, og det representerer en utvikling som vi ønsker. Senterpartiet mener at elkraft er noe av det som er nødt til å være på plass i et moderne og velfungerende samfunn. Situasjonen i Midt-Norge gir grunn til å sette spørsmålstegn ved om forsyningssituasjonen og forsyningssikkerheten i vårt markedsbaserte elforsyningssystem fungerer. Vi har altså en situasjon der det er stor mangel på kraft, uten at systemet klarer å få inn ny produksjon. Den liberaliserte ellovgivningen vår har fungert godt i en periode der det var overskudd. Det kan tyde på at den fungerer dårligere i en periode med underskudd. Incitamentene er i alle fall ikke sterke nok til å få på plass ny, tilstrekkelig produksjon. Situasjonen i Midt-Norge er spesiell, men min spådom er at vi kommer til å se det samme i resten av landet. Der er jo tendensen også forholdsvis klar. Jeg sier dette fordi jeg har lyst til å nevne at gjennom den varslede gjennomgangen av energiloven kommer Senterpartiet til å vektlegge kraftbalanse og forsyningssikkerhet på en helt annen måte enn i dag. Så til handlingsrommet i Midt-Norge. Vi er nødt til å iverksette tiltak for å ta imot utfordringene som ligger der. Jeg har lyst til å si med én gang at det er én ting som vi ikke skal gjøre, og det er å etablere et eget prisområde i Midt-Norge som er så høyt at man faser ut forbruk. Det vil i realiteten si at man skal legge ned kraftkrevende industri i Midt-Norge fordi det ikke er nok kraft der. Det er etter vår oppfatning et handlingsrom som ikke eksisterer. Da står man igjen med tre strategier: Man er nødt til å øke produksjonen, man er nødt til å øke overføringskapasiteten, og man er nødt til å redusere det generelle forbruket, akkurat som i resten av landet. Vår oppfatning er at vi er nødt til å ta tak i og gjøre alle disse tingene. Noe kan løses gjennom ny, fornybar energi. Det er store muligheter for det også i Midt-Norge. Man skal ikke flire av vindkraftpotensialet. Bare på Fosen ligger det på 1 TWh. Men det har vært fokusert på gass her, og det blir lansert som det eneste alternativet for å møte den utfordringen man står overfor. Og så blir det sagt at årsaken til at man ikke får gasskraftverk, er særnorske rensekrav. Det er en virkelighetsoppfatning som jeg ikke deler. Det har vært gitt konsesjon til gasskraftverk i Midt-Norge uten rensekrav i seks år, uten at det har blitt realisert. Jeg var til stede på Statoils konferanse på Tjeldbergodden, der de sa rett ut at de ikke kommer til å realisere noe gasskraftverk med de gassprisene som er i dag, heller ikke uten krav til rensing. Det ville ha vært mer konstruktivt om opposisjonen kunne ha foretatt den realitetsvurderingen at sånn er det, og så kunne man heller ha kommet med konstruktive forslag til hvordan man kunne ha tatt i bruk norsk gass i Norge.