Kristelig Folkeparti er opptatt av å ha en solidarisk alkoholpolitikk som innebærer at vi som samfunn er villig til å ha begrensninger på alkohol, i solidaritet bl.a. med mennesker som har et alkoholproblem. Det er en kjent sammenheng mellom tilgjengelighet, forbruk og skade forbundet med alkohol. Når tilgjengeligheten øker, øker forbruket og dermed også skadene av alkohol. Når tilgjengeligheten begrenses, begrenses skadene. Sett i lys av et stadig økende alkoholforbruk – det drikkes nå nesten to liter ren alkohol mer pr. person enn i 1993 – og at hver fjerde sykehusseng opptas av personer med alkoholrelaterte skader, er forslaget fra Høyre, som støttes av Fremskrittspartiet og Venstre, etter min mening et steg i gal retning. Jeg mener at næringshensyn ikke skal stilles opp mot alkoholpolitiske hensyn. Det er i dag ikke vanskelig å få tak i alkohol i Norge. Alkoholholdig drikk kan selges fra kl. 8 til 18 på hverdager og til kl. 15 på lørdager og dager før helligdager. Kommunene kan innskrenke eller utvide tilgangen til kl. 20 på hverdager og kl. 18 på lørdager og dager før helligdager. Dersom dagens bestemmelser skal endres i tråd med forslaget fra Høyre, vil det kunne medføre at man får langt større tilgang på f.eks. øl; flere butikker har i dag åpent til kl. 23. Forslagsstillerne framhever at kommunene skal kunne kontrollere åpningstidene for butikkene og dermed alkoholsalget, men det er det rom for også i dag. Det er svært få kommuner som faktisk velger å bruke muligheten til å innskrenke salgstiden for øl. Bare 5 pst. har gjort det. 61 pst. har derimot vedtatt utvidelse av åpningstidene i forhold til det som er standard. Forslagsstillerne framhever at det skaper forvirring og irritasjon at butikkene har en annen salgstid for øl og annen alkoholholdig drikk. I stedet for å foreslå tiltak for å rette på dette som øker tilgjengeligheten til alkohol, burde forslagsstillerne etter min mening heller etterlyse tiltak for å øke folks forståelse for hvorfor alkohol behandles på en annen måte enn andre varer. Når Fremskrittspartiet til stadighet etterlyser informasjonskampanjer som svar på alle de problemer som alkohol medfører, kunne det vært et nyttig tiltak i denne sammenheng. Det trengs bevissthet om hvorfor alkohol må behandles annerledes enn melk og brød, fordi konsekvensene av misbruk er så store. Tall fra Oslo-politiet viser at 90 pst. av volden i Oslo sentrum kan knyttes til utestedene. På landsbasis viser undersøkelser at 60–80 pst. av all vold faktisk er alkoholrelatert. Én side av alkoholmisbruk er at naboer til utesteder rammes, gjennom bråk og uro, men en annen side av det, som også representanten Inga Marte Thorkildsen var inne på, er at barn rammes – ikke minst ved foreldre som misbruker alkohol. Disse blir merket for livet. Representanten Fredriksen spurte hvem forslaget er mest skadelig for. Det svarer jeg gjerne på. Det er mest skadelig for barn og unge – direkte og indirekte. Det er en kjensgjerning at det er lettere å forebygge enn å reparere. Tatt i betraktning de effektene vi ser av det økte alkoholforbruket de siste 13 årene, kan jeg dessverre ikke forstå forslagsstillernes mål og tiltak.