Spørsmålet er til kunnskapsministeren. Ca. 6 pst. av elevene i grunnskolen får spesialundervisning. Ca. 4 promille får undervisningstilbud i spesialskoler. Det finnes nesten ikke spesielle tilbud til elever med særskilte lærevansker, utenom helt ordinære utdanningsløp med sterkt varierende lokal tilpasning. Spesialskoletilbudet i Norge er tilnærmet forsvunnet, og det er bare noen få kommuner igjen som gir elever med særlig store lærevansker tilrettelagt undervisningsopplegg i en egen skole hvis foreldrene ønsker det. En rapport fra NTNU viser at bare to av ti elever med spesielle opplæringsbehov føler seg inkludert i skolens virksomhet. Tre av fire spesialelever leker ikke med jevnaldrende elever i friminuttene på skolen. Norsk utdanningspolitikk integrerer altså mange elever til ensomhet i ordinær skole, og de har blitt fratatt muligheten til å velge et alternativt opplegg. Elevene er prisgitt det tilbudet kommunen og den enkelte skole klarer å fremskaffe, og flere foreldre fortviler over at deres barn blir mer innesluttet og deprimert, og at de viser tilbakegang på skolen. Fremskrittspartiet mener det er viktig at elever med lærevanskeligheter får en verdig og konstruktiv skolehverdag med størst mulig utbytte for den enkelte. Et slikt tilrettelagt tilbud kan gis i eller utenfor ordinær skole, og Fremskrittspartiet foreslo i budsjettet 50 mill. kr til denne typen undervisning. Ingen skal tvinges ut av skolen. Men de foreldrene som mener det vil være en fordel for deres barn å ha et spesielt tilrettelagt tilbud i en egen klasse eller på en egen skole med omfattende kompetanse og tilpasning til elevenes forutsetninger, får i dag ikke muligheten til å velge det. I tillegg er Norge ett av tre OECD-land som mangler opplysninger om det faktiske utdanningstilbudet som gis psykisk utviklingshemmede elever. Hvorfor vil statsråden fortsatt nekte foreldre å velge et bredere fagmiljø og et mer tilpasset tilbud for sine barn, gjennom fortsatt å hindre etablering av spesialskoler?