Jeg vil takke saksordføreren for en ryddig og grei fremstilling av sakens innhold og av hvor partiene skiller lag. I utgangspunktet er det bred politisk enighet om hovedprinsippet om at det skal lønne seg for eldre arbeidstakere å jobbe. Det er på mange måter også selve grunnplanken i det pensjonsforliket som Stortinget tidligere har gått inn for. Utformingen av pensjonssystemet er svært viktig, ikke minst fordi pensjonssystemet er et så viktig element at det på mange områder får innvirkning på hele økonomien. Dersom pensjonssystemet har feil innretning, blir det vanskelig, for ikke å si umulig, å nå andre viktige mål for samfunnet og samfunnsøkonomien. Alle er i utgangspunktet enige om at det er viktig å stimulere til at eldre står lengst mulig i arbeid, for å sikre et bærekraftig pensjonssystem. Da må vi i valget av virkemidler og innretning av pensjonssystemet faktisk stimulere til det, og belønne dem som har mulighet til det og velger den løsningen. Jeg tror at skal intensjonen bak pensjonsforliket på dette punktet være mulig å oppnå og lykkes, må det sterke virkemidler til i retning av å premiere dem som faktisk velger å jobbe utover det som er normal pensjonsalder. Hvis vi ikke gjør det, vil vi etter hvert kunne oppleve at den alminnelige pensjonsalderen blir 62 år. Det vil i neste runde bety at vi ikke får et bærekraftig pensjonssystem. Alt dette henger sammen. Vi har støttet forslaget fra Fremskrittspartiet fordi det er i tråd med det vi mener, og da synes vi det er greit å gi uttrykk for det. Jeg tror også at når saken kommer til behandling til høsten, vil vi oppleve at det er en ganske bred politisk enighet om disse hovedprinsippene. Vi er i hvert fall veldig opptatt av å presisere – som vi også gjør i innstillingen – at når det nye pensjonssystemet skal gjennomføres fra 2009, må disse prinsippene gjelde alle alderspensjonister, ikke bare dem som omfattes av den nye pensjonsreformen.