Jeg er glad for at vi har denne meldingen til behandling i dag, og at den nettopp konsentrerer seg rundt verdiskaping, forskning, utvikling og situasjonen i markedet, der 95-96 pst. av den norske produksjonen i hovedsak omsettes i det europeiske markedet. Vi har en markedssituasjon som er i utvikling, og norsk fiskerinæring er faktisk representert i mer enn 150 nasjoner rundt om i verden. Det er neppe noen næring som har større internasjonal markedskunnskap enn nettopp norsk fiskerinæring. Dermed er det et paradoks at vi fortsatt politisk har klart det kunststykket å gi norsk fiskerinæring de dårligste eksportbetingelser av samtlige eksportnæringer. Jeg er også glad for at det ikke ble en altomfattende stortingsmelding, som skulle ha tatt for seg ethvert politisk område til behandling. Det er to grunner til det: For det første hadde vi mistet fokus på situasjonen i markedet, der kunden og selgeren forhandler. Det andre er at det da trolig ville ha vært en annen komite som ville hatt denne saken til behandling, sannsynligvis kommunalkomiteen. Jeg er også glad for at denne meldingen ser ut til å ha fått en ganske bred tilslutning i Stortinget. Det er faktisk bare på ett område at innstillingen har et lite avvik. Regjeringspartiene følger nemlig ikke opposisjonspartiene når det gjelder uttak av hunnkrabber, ikke fordi vi er imot økt uttak av kongekrabber, men vi ser ikke at et større uttak totalt sett for kongekrabbens del løser situasjonen når det gjelder utviklingen for kongekrabben. Vi er i en situasjon der norsk fiskerinæring er tilbake igjen i en god utvikling. Vi ser at dette nå følges opp gjennom Regjeringens forskningsmelding, hvor det virkelig tas et krafttak innenfor det som er norsk fiskerinærings store potensial. Vi er også inne i en tid hvor norsk fiskerinæring blir berørt i mange sammenhenger internasjonalt, ikke minst via handelsordninger og trafikkregler innenfor handel som kan bidra til å løfte fiskerinæringens muligheter. Jeg tenker da først og fremst på de pågående WTO-forhandlingene. Skal vi nå våre mål og våre mange og store ambisjoner på vegne av norsk fiskerinæring, er det først og fremst i markedet slaget vil stå. Riktignok har vi en situasjon der den aller største oppmerksomheten rundt norsk fiskeripolitikk går på fangstleddet, men det er ikke der de fremtidige store utfordringene vil bli. Vi har kapasitet i massevis til å ta opp de tildelte kvotene, kvoter som på mange viktige områder er i vekst for tiden. Det er også en ny og gledelig situasjon. Men det er i markedet slaget vil stå. Det gjelder WTO, som jeg har vært inne på, og det gjelder vårt forhold til det nærmeste, viktigste og best betalte markedet, Europa. Vi ser at partene og organisasjonene i norsk fiskerinæring er svært opptatt av denne situasjonen. Skal vi lykkes med våre ambisjoner, må vi være villige til å fjerne en del tunge ryggsekker som vi bevisst har pålagt norsk fiskerinæring. Vi blander inn all verdens forhold når vi snakker om norsk fiskeripolitikk. Vignetten distriktspolitikk, hva nå det måtte være i denne sammenhengen, vet jeg ikke. Men man slår ring om og kjemper knallhardt for et lovverk som man ikke er villig til å tilpasse til dagens system, og nå snakker jeg i første rekke om opposisjonspartiene. Vi er nødt til å innse at vi må ha stabilitet i markedet. Skal vi ha den direkte kontakten mellom fangstleddet og kjøperen i markedet, må vi ha stabilitet rundt leveringsavtaler. Vi må også innenfor fangstleddet få bort all verdens paragrafrytteri, paragrafbåter og paragraftilpasninger som gjør at vi er nødt til å ha et lov- og regelverk som fyller etasjer med byråkrater bare for å passe på antall meter og fot for å få et lovverk tilpasset et system. Fiskerinæringen må kvitte seg med de tunge ryggsekkene skal den klare å nå ambisjonene. I tillegg må vi bidra til å få bort det svartmalingsbegrepet vi har klistret på fiskerinæringen, disse krisene vi alltid snakker om. Det skremmer kapital bort fra næringen. Det er også en av de tunge ryggsekkene vi må få bort. Jeg er glad for at meldingen har fått en bred oppslutning i Stortinget, og ser frem til den videre politiske oppfølging av meldingen.