Heidi Sørensens og Tore Nordtuns oppsummering er ikke dekkende for de faktiske forhold. Inntil for kort tid siden var det mange som la til grunn, forutsatte, regnet med, at et opplegg for utbygging i nordområdene ville bli balansert med petroleumsfrie områder. De baserte det bl.a. på at i tillegg til Kristelig Folkeparti og Venstre ønsket SV og Senterpartiet det. En forutsatte at et balansert opplegg fra en regjering der noen av disse partiene var med, også ville resultere i at noen områder fikk status som petroleumsfrie. Så får vi altså tilslutning i dagens storting til det som må karakteriseres som en utbyggingsplan som ikke ivaretar dette behovet for å balansere de ulike hensynene. Det er heller ikke en plan som gir en langsiktig avklaring, som mange hadde forventet at planen skulle gjøre. Den har et tidsperspektiv til 2020. Realitetene er når det gjelder områder som f.eks. Lofoten og Vesterålen, at ikke noen er på vei ned fra barrikadene når vi behandler forvaltningsplanen, de er på vei opp. Så det blir ingen ro rundt viktige avgjørelser. Det blir et opplegg for omkamp og vedvarende strid knyttet f.eks. til Lofoten og Vesterålen. Det bildet som tegnes når det gjelder miljøengasjement, er at Venstre og Kristelig Folkeparti nå står alene igjen med posisjoner som inntil for kort tid siden også SV og Senterpartiet hadde. Det er også et bilde på denne behandlingen at det som står i Soria Moria-erklæringen om at en ønsker å forankre beslutninger om petroleumsaktivitet i nord bredt i Stortinget, ikke er en reell vilje til å søke bredt flertall på områder der det burde være mulig. Det at en ikke vil være med på forpliktende vedtak når det gjelder slepebåtkapasitet, oljevernberedskap osv., er et uttrykk for det. Jeg registrerer også at jeg ikke, verken av fiskeriministeren eller miljøvernministeren, fikk svar på om de synes det forslaget Kristelig Folkeparti og Venstre har om nullutslipp fra landbaserte petroleumsanlegg, er et viktig forslag både for å sette en standard når det skal gis tillatelser fra miljømyndighetene, og i forhold til fiskeriinteresser. Bakteppet for det spørsmålet var at miljøbevegelsen sa at det var en skandale hvis ikke SV og Senterpartiet stemte for dette forslaget. Så det er viktige områder hvor striden går videre, og hvor det er uenighet. På noen områder har vi fått avklaring, men ikke på så mange som vi burde hatt med det ambisjonsnivået en hadde for forvaltningsplanen da det arbeidet startet.