Bistand løser ikke alt, og det er ikke noe hokuspokus. Jeg synes det har vært mange gode innlegg som har synliggjort en tverrpolitisk enighet om dette. Jeg synes også den betimelige påpekingen fra både representanten Jagland og representanten Christiansen om betydningen av handelspolitikk og markedsadgang er viktig å understreke. Til to-tre dilemmaer og en kommentar, først om fattigdomsorienteringen og konsentrasjon. Det vi kommer til å arbeide videre med nå, er å se hvordan vi kan sikre at vi får en større konsentrasjon av innsatsen for lavinntektsland og Afrika. Den er ikke dermed begrenset til MUL, som representanten Blankenborg var inne på. La meg likevel vise til at det faktisk kun er 17 pst. av bistandsbudsjettet som går til bilateralt stat til stat-samarbeid. Det betyr at vi har en utfordring i forhold til fragmenteringen, som også OECD/DAC har påpekt. Det andre dilemmaet jeg vil påpeke her, er at det er viktig å gripe fatt i utfordringer knyttet til sikkerhet og utvikling. Det er en stor internasjonal debatt om dette. Men vi må skille det fra regningen og hvem som skal betale den, som også Blankenborg var inne på. Også Haga har i sitt innlegg understreket betydningen av å diskutere og drøfte dette. La meg vise til at andre land har etablert mekanismer for samordning av virkemidler, men hvor regningen går etter regelverket. Det gjelder bl.a. Storbritannia, som har en betydelig pool med både ressurser, penger og personell for å håndtere den type utfordringer. Det er ting jeg synes Stortinget godt kan se nærmere på. Det tredje dilemmaet som Blankenborg nevnte, var hiv/aids og de konservative vinder som blåser. Jeg kan love at er det én ting jeg utfordrer afrikanske ledere, kirkeledere og islamske ledere på, er det dette: åpenhet om seksualitet, bruk av prevensjon og ikke minst kondomer for å hindre smittespredning. Dette er det nå også mye større åpenhet om, så der mener jeg at utviklingen går i riktig retning, så langt jeg kan bedømme. Det er en konservativ ting - kanskje en vind til som blåser, om man kan si det på den måten: Det interessante er at det skjer et taktskifte ikke bare i Høyre i Norge, og jeg synes representanten Julie Christiansen redegjorde veldig grundig og godt for det, men også internasjonalt. Bush-administrasjonen har lagt mye mer penger på bordet enn noen tidligere. Vi kan sikkert kritisere den i mange sammenhenger, men det skal i hvert fall sies. Det andre som har skjedd, er at toryene i Storbritannia denne uken sluttet seg til britenes opptrappingsplan til 0,7 pst. Det er en veldig interessant utvikling. Når det gjelder reformen i UD, er vi i stand til å levere med den omorganiseringen som har skjedd. Min vurdering er at den setter oss bedre i stand til å gjennomføre politikken. Vi har fått et bedre og mer helhetlig grep. Vi kan se politikk og bistand i sammenheng, og vi sørger for at beslutningene fattes nærmest mulig der folk bor, og dem det gjelder, nemlig verdens fattige. Med det mener jeg vi har fått et system som kan levere i forhold til den meldingen vi har foran oss.