Venstre stiller seg bak statsministeren og Regjeringens håndtering av denne situasjonen. Og siden jeg representerer den siste partigruppen i denne debatten, kan vi slå fast at med dette innlegget er det et samlet storting som står bak Regjeringens håndtering. Det er også en tid for samhold i politikken. Det er en dramatisk situasjon med uakseptable metoder vi har vært vitne til. Situasjonen utnyttes av ytterliggående grupper. Reaksjonene er ikke representative for den store majoritet av muslimer. Tvert imot ser vi stadig flere muslimer som tydelig viser at dette tar de sterkt avstand fra. Jeg slutter meg til rosen av norske muslimske ledere, som har vist ro, sindighet og respekt for dialog og grunnleggende demokratiske verdier. Det er helt avgjørende at alle ser den klare grensen mellom det å uttrykke misnøye med en ytring og det å true med voldelige represalier mot dem som har ytret seg. Det er ikke akseptabelt når noen, også i Norge, gir offentlig uttrykk for forståelse og endog aksept for at redaktører og andre trues på livet. Jeg deler den oppfatning at de aktuelle tegningene er en gnist som har antent en kruttønne som alt var der. Andre har brukt bildet av dråpen som fikk begeret til å renne over. Noen ekstreme islamister har hatt interesse av å helle denne dråpen eller tenne denne gnisten. Enkelte har aktivt bidratt til å spre misforståelser og gale påstander og derved utnytte de underliggende konflikter som er etablert gjennom mange år. Det er et tungt ansvar også for Vesten, som har bidratt til å skape noen av disse kruttønnene. Det handler om urettferdighet, om sosial nød, om mangel på frihet og demokrati, om mangel på minstemål for materiell standard og om manglende håp for framtiden. Norge og det internasjonale samfunnet må intensivere sitt arbeid på alle plan for å få fjernet disse sosiale og politiske kruttønnene. Det er en kjensgjerning at det er utilstrekkelig kontakt på det folkelige plan mellom vestlige samfunn og den arabiske verden. Det er en god del stat til stat-prosjekter, men liten kontakt mellom folkelige organisasjoner. Det er nok flere partier enn Venstre som savner arabiske søsterpartier i sitt internasjonale arbeid. Venstres landsstyre tok for halvannet år siden opp disse utfordringene i en uttalelse under overskriften «Tillit må bygges mellom vesten og den arabiske verden». Vi tok der opp et forslag om nye prosjekter for økt mellomfolkelig samkvem gjennom støtte til frivillige organisasjoner. Vi vil senere følge opp dette med forslag i denne sal. Fred baseres på tillit og respekt og må i første rekke bygges gjennom mellommenneskelig samkvem og forståelse. Det er et problem at slikt samkvem i altfor liten grad eksisterer mellom de vestlige land og araberverdenen. I en atmosfære av mistillit og harme vil ytterliggående krefter – også terrorister – få økt grobunn. Kampen mot fundamentalisme og terror må føres med handlekraft og styrke, men også med en klar forankring i demokratiske og menneskerettslige verdier. Med norske redaktører som lever i frykt for konsekvenser av ytringer i sin avis, er demokratiet svekket. Vi har i denne sak fått en debatt om ytringsfrihet som verdi, dens begrensninger og måten den bør forvaltes på. Det er ikke alt som kan sies, som bør sies til enhver tid. Men det er også slik at ytringsfrihet er en grunnleggende prinsipiell verdi som ikke skal relativiseres, selv ikke i en slik situasjon som vi nå har sett. Venstre står fast på ytringsfriheten, og det må selvsagt også gjelde for ytringer som for noen er ubehagelige, endog krenkende. Kritikk av religion eller religiøse symboler kan heller ikke fritas for retten til ytringer. Det er de religiøse som må lære seg å leve med dette i liberale demokratier. Venstre mener blasfemiparagrafen bør oppheves, ikke gis ny betydning i Norge. Toleranse for kritiske ytringer bør læres av alle som ønsker å leve i Norge. Med økt kunnskap, samkvem og dialog er det å håpe at dette også kan forstås bedre av dem som nå reagerer med slik voldsomhet. Vi har nylig hatt besøk av et nederlandsk parlamentsmedlem med opprinnelse fra Somalia, Ayaan Hirshi Ali. Hun må lide for sin frihet gjennom å være beskyttet døgnet rundt fordi ytterliggående muslimer truer henne på livet. På samme måte som vi tar oppgjør med og bekjemper ytterliggående voldelige krefter med helnorsk opprinnelse, må vi og våre muslimske landsmenn ta oppgjør med dem som i islams navn bruker trusler og vold mot mennesker som ikke deler deres egne oppfatninger. Dette er også en viktig del av det å bygge tillit og gjensidig respekt og bygge ned konflikter istedenfor å trappe dem opp.