År for år er det en gledelig nedgang i antall trafikkdrepte på norske veier, men så har ikke skjedd på Sørlandet. Fra 1986 til 1995 ble 244 drept på veien i Agder-fylkene. I perioden 1996–2005 ble 260 drept, altså 16 flere enn tiåret før. Den farligste veien, i henhold til Vegvesenets statistikk, er tofeltsvei med stor trafikk mellom Oslo og Stavanger, som i tillegg er så smal på enkelte steder at man ikke kan male en midtstripe engang, for det er ikke plass. Vegvesenets distriktssjef Kirsten Lindeberg sier at veistandarden ikke er god nok, det er mange møteulykker og utforkjøringer som dominerer bildet. Hun viser også til at en ny E18 Grimstad–Kristiansand kommer til å hjelpe betraktelig. Det må jo tolkes som at bedre veier redder liv. Så hvorfor har så Sørlandet ikke fått den type utbygging som ellers i landet allerede har reddet så mange liv? Trafikkprognosene er teoretiske, de er kunstige, og de er av og til også helt feilaktige. Den reelle trafikkveksten er større enn Nasjonal transportplan opererer med, og andelen tungtransport er så høy som hvert femte kjøretøy gjennom Agder. NTP bruker hvert tiende kjøretøy som norm. I 23 år har jeg kalkulert vekt og balanse på fly. Aldri har jeg sendt et fly i lufta med prognoser og estimerte tall, kun med de siste sanne og reelle tall på lastepapirene. Det er fordi sikkerheten har førsteprioritet – foran alt annet. Så hvorfor ignorerer da Regjeringen sikkerheten på vei? Er et liv i lufta mer verd enn et liv på veien? Resultatet er at strekninger som skulle hatt fire felt, blir bygd med to felt fordi veiplanleggerne ikke får lov til å bruke de reelle tallene som viser at tungtrafikken på f.eks. E18 i Aust-Agder har økt med nesten 14 pst. årlig siden 1998. E18/E39 mellom Oslo og Stavanger er en stamvei av nasjonal betydning. Vi kan ikke leve med at teoretiske modeller i NTP koster folks liv og helse. Bare i november omkom 29 personer i trafikken i Norge. Vi kan derfor ikke leve med at vi fortsetter med å bygge tofeltsvei på det høyt trafikkerte stamveinettet, mens Regjeringen bevilger midler til under én mil ekstra med midtdeler. Å bygge stamveier som E39 med syv meters bredde er unødvendig, det er ulønnsomt og ulykkesfremmende. Se f.eks. på brua over Fedafjorden. Den vil stå som et monument over utilstrekkelighet og manglende framsynthet i norsk stamveiutbygging. Veiutbygging i henhold til reell trafikkvekst og veinormalstandarder sparer liv og kostnader. En omlegging må skje i Norge, når vi i 2006 går med et overskudd på 350 milliarder kr. Pengene og kapasiteten til bygging er der. Viljen mangler.