Jeg har notert meg representantens panegyriske utlegninger om hvilke fantastisk store beløp som nå tilflyter kulturlivet. Det har hun langt på vei rett i. Når vi har hørt statsråden her ved tidligere anledninger, er det heller ikke måte på hvor store deler av de kommunale bevilgningene som vil tilflyte kulturlivet. Og det er selvfølgelig storartet. Men ser representanten at dette kanskje også gjør noe med kulturlivet selv? Ser representanten at det kanskje er et problem forbundet med at kulturlivets fokus etter hvert bare rettes mot at her vil det komme mer og mer og mer og mer penger – en halv milliard i år, en halv milliard til neste år og kanskje enda mer lenger ut, hvis man skal følge opptrappingen? Statsråden snakker ofte om armlengdes avstand-prinsippet. Jeg synes å notere at statsrådens armer begynner å bli kortere, og det lurer jeg på om kanskje Arbeiderpartiet også ser kan være et problem.