Jeg takker for statsrådens svar og også for hennes engasjement innenfor dette området. Vi står overfor store utfordringer, som statsråden sa. Da er det viktig at vi har engasjement. Men som statsråden sa: Det vil kreve innsats både fra kommuner og næringsliv, og jeg tror også fra oss som forsamling her på Stortinget. Statsråden sier at deponeringsforbudet er et effektivt klimatiltak når det blir innført. Det er vi enige om. Jeg håper, som jeg sa i mitt innlegg, at det er mulig av hensyn til klimaet å få endret tidspunktet for når dette deponiforbudet kan tre i kraft. Jeg har lyst til å lese et lite dikt som passer nå når våren – kanskje også sommeren – er kommet, og som dreier seg om vårt forbruk. Det er et lite dikt som heter «Våren i fjøra»: «På leiting i fjøresteinane. Skal møblere husa våre, inventar treng vi! - Der er mitt hus og der er ditt - Delt opp mellom steinar, med rekved. Vi finn dei flottaste skattar: Ei Zaloflaske, ein boks, eit glasskår. Dei vaksne kallar det søppel. For oss er det mat, servise, hushaldningsartiklar. Alt vi treng. På steinbordet står ein nydeleg fiskebolleboks med løvetann.» Det er gjenbruk. Vi husker det, og vi får håpe at barna våre også finner denne type søppel i fjæresteinene. Men samtidig skal vi prøve å få til at det ikke blir så mye av denne type søppel i fjæresteinene, selv om leken trenger det. Det er ved at vi sammen tar nye tak, aktive grep, som statsråden sa, at vi kan få håndtert avfallet vårt. Men jeg tror at den største utfordringen på dette punktet ligger i nye forbrenningsanlegg og i infrastruktur som kan benytte den energien som vi igjen som forbrukere trenger i et samfunn der vi dessverre bruker mer og mer energi i vårt daglige liv. Jeg tror at her har opposisjonen, deriblant mitt parti, Kristelig Folkeparti, og Regjeringen sammenfallende syn, som jeg håper vi sammen kan arbeide for, til beste for miljøet.