Jeg vil gjerne fastholde ett viktig utgangspunkt, og det er at vi har et vedtak for denne langtidsprogramperioden. Jeg tror vi må kunne si at vi vet nok om de utfordringene vi står overfor frem til 2008, til å kunne gjennomføre dette med kraft. Jeg tror vi noen ganger skal minne oss selv på dette, for etter å ha deltatt i en del forsvarspolitiske debatter gjennom det siste året, har jeg inntrykk av at vi ofte overvurderer usikkerheten. Jeg tror vi i dette samfunnet mer har et gjennomføringsproblem enn et utredningsproblem. Derfor er det viktig nå å sørge for at vi gjennomfører det vi har vedtatt. Ellers kommer ubalansen til å bli større. Når det gjelder neste periode, som disse forslagene dreier seg om, er jeg selvfølgelig enig i at det er mange ting som må gjennomgås og systematiseres, og at man må ta en beslutning. Spørsmålet er bare hvordan vi når frem til den beslutningen på den mest rasjonelle måten. Men også her har jeg lyst til å si at jeg tror nok vi vet mer enn det vi til daglig er villig til å innrømme. Jeg tror vi også her kanskje mest har et vedtaks- og et gjennomføringsproblem, nemlig å ta konsekvensen av de tingene vi vet. Én av de tingene vi vet, er at det er stor usikkerhet i det sikkerhetspolitiske bildet, og den usikkerheten må vi ta høyde for. Jeg tror ikke man kommer nærmere å løse et usikkerhetsproblem ved å utrede mer. Jeg tror vi må ta innover oss at det er mye som er usikkert, og det er det som må ligge i bunnen. Når det så gjelder hvordan vi skal forberede neste programperiode, har jeg ingen sterke oppfatninger om hvilken metode man bruker. Og ut fra det jeg har sett av papirene her, er jeg heller ikke i stand til å se hva de konkrete forskjellene mellom kommisjonens og Regjeringens utredningsmodell egentlig består i. Jeg er ikke i tvil om at Fremskrittspartiets opplegg er det mest omfattende, men hva Regjeringens utredningsmodell egentlig dreier seg om, er det vanskelig å få et bilde av inntil mandatet er presist utformet. Vi har bare fått en antydning om hva mandatet skal dreie seg om, men vet ikke presist hvordan det skal gjennomføres. Det som jeg ærlig må innrømme er min bekymring nå, er at vi kan få en litt uklar prosess frem til 2008, rett og slett fordi en nå skal gå to forskjellige løp: Forsvarssjefens faglige løp skal gå parallelt med denne utredningen som skal gjennomføres på relativt kort tid. Det kan komme til å gå veldig bra – det er det ingen tvil om – selv om jeg, når jeg hører saksordførerens antydninger om at det nærmest skal være et utvalg som skal reise rundt for liksom å få et mer distriktspolitisk perspektiv på dette, blir mer bekymret. Men det kan gå bra. Vi må også minne oss selv på at dette er noe som skal gjennomføres på meget kort tid, og hvis det skal gjennomføres en uavhengig vurdering av et slikt utvalg, har de neimen ikke mye tid til disposisjon. Det jeg føler meg helt sikker på at vi må ha mye tid til disposisjon til, er Stortingets behandling av det forslag som kommer fra Regjeringens side. Så det som er viktigst av alt, er at Regjeringen har god nok tid til å foreta sin selvstendige vurdering av det materialet de får, og at Stortinget deretter vil ha tilstrekkelig tid til å skape det som kanskje og forhåpentligvis vil være et bredt forsvarspolitisk vedtak for neste periode. Det vil være helt uakseptabelt om Stortinget bare har noen måneder eller noen få uker til disposisjon. Med dette ønsker jeg også å signalisere at det forliket som skal skapes, ikke kan skapes i det utvalget som skal gå parallelt med forsvarssjefens utredning, nei, det må komme på slutten av prosessen, når vi har alle kortene på bordet. Men jeg tror absolutt at utvalget vil kunne gi et viktig bidrag til den prosessen som er. Det er allikevel litt pussig at vi skal ha to parallelle løp, et faglig og et folkevalgt. Siden forsvarsministeren skal ha ordet etterpå, vil jeg gjerne ha svar på følgende spørsmål: Når dette var en idé som ble unnfanget på Soria Moria, og vi vet hvor liten tid vi egentlig har frem til 2008, hvordan i alle dager har det seg da at Regjeringen – etter åtte måneder – ikke har greid å føre ut i mandats form hva man egentlig tenkte på Soria Moria? Det står for meg som et uttrykk for at det kanskje ikke er all tanke som har vært tilstrekkelig klar på dette området.