Innledningsvis vil jeg takke komiteen for godt arbeid og ikke minst for godt samarbeid. Innstillingen reflekterer de politiske skillelinjene og gir et godt grunnlag for Regjeringens arbeid med næringspolitiske utfordringer. På vegne av flertallskonstellasjonen anbefaler jeg komiteens innstilling. Jeg antar de øvrige partier sjøl vil ta opp sine forslag i saken. Næringslivet preges i stadig større grad av økende endringstakt, større mangfold og ulike behov. Konkurransen mellom bedrifter og mellom nasjoner dreier seg om evnen til omstilling og jakten på konkurransefortrinn. Næringspolitikken må på en helt annen måte enn før rettes inn mot å identifisere norske fortrinn og styrke disse gjennom valg av næringspolitiske virkemidler. Å etablere større statlige investeringsselskaper/investeringsfond, som sammen med private aktører kan investere strategisk i norske selskaper med internasjonalt potensial, vil være et slikt næringspolitisk virkemiddel. For Senterpartiet vil dette være en viktig oppfølging av eierskapsmeldingen. NOx-avgiften har vært omstridt. Jeg er veldig glad for at det i finansinnstillingen ble flertall for at næringslivet og foretakene, som alternativ til NOx-avgiften, kan inngå forpliktende miljøavtaler med staten for å redusere NOx-utslipp. Denne formen for samarbeid mellom staten og næringslivet bør og må i framtida danne mal også for andre ordninger for å redusere klimautslipp og samtidig ivareta næringslivets interesser. Norsk landbruks viktigste oppgave er å produsere trygg og rein mat for norske forbrukere. Et livskraftig Norge krever et livskraftig landbruk. Det innebærer et landbruk hvor det er rom for både små og store enheter, og hvor man oppmuntrer til lokalt mangfold og kreativitet. Et effektivt importvern er en grunnleggende forutsetning for å kunne føre en nasjonal jordbrukspolitikk. Utenlandsk bearbeiding truer ikke bare norsk landbruk, men også viktige arbeidsplasser i næringsmiddelindustrien. Alle land har rett og moralsk plikt til å forsvare egen matforsyning og sikre et variert landbruk som gjør dette mulig. Det er viktig at Landbruksdepartementet har satt dette høgt på dagsordenen og varslet eller iverksatt tiltak mot utenlandsk bearbeiding. Med dette budsjettet har Landbruksdepartementet gjeninnført skogpolitikken, en politikk som i stor grad ble avviklet av den forrige regjering. Endringene i skogfondsordningen vil stimulere til at det blir gjennomført langsiktige investeringer i næringen, og at avvirkningen øker. Skognæringens organisasjoner er samstemt positive til denne endringen i politikk. Endringen i skogfondsordningen er imidlertid et generelt tiltak som har størst effekt der skogforholdene er best og det er aktive skogeiere. Jeg er glad for at flertallet går inn for at en i denne situasjonen kan endre fordelingen av tilskuddsmidlene i skogbruket, slik at en større andel fordeles til de fylkene hvor avvirkingspotensialet er størst, f.eks. til kystskogbruket og deler av distriktsskogbruket, og da særlig rettet mot små skogeiere og samarbeidstiltak mellom disse. Regjeringen vil sikre langsiktig nasjonal råderett og styring over våre marine ressurser og våre havområder. Fiskeressursene tilhører det norske folket i fellesskap. Ingen enkeltpersoner eller enkeltselskaper kan eller skal gis evigvarende eksklusive rettigheter til vederlagsfritt å høste av disse ressursene mens andre stenges ute fra å delta i fisket. Forvaltningen av fiskeressursene er og skal være et nasjonalt ansvar. På Fiskeri- og kystdepartementets område vil jeg spesielt trekke fram Regjeringens prioriteringer for å styrke tilliten og legitimiteten til det norsk-russiske forvaltningsregimet og det store arbeidet for styrket ressurskontroll og havnestatskontroll i nord. Norge har i mange år stått overfor svært omfattende problem med uregulert fiske i Barentshavet. Store kvanta fisk tas ulovlig, med påfølgende negative miljømessige og ikke minst kvotemessige og økonomiske konsekvenser. Dette går direkte ut over norske fiskere og deres kvoter og selvsagt deres økonomi. Jeg er meget glad for både økte budsjettmessige og konkrete lovmessige satsinger fra Fiskeridepartementet på det området. Videre vil jeg si meg veldig fornøyd med at flertallet i komiteen ønsker å øke avsetningene til føringstilskudd, ved at det settes av inntil 5 mill. kr til dette innenfor rammen av det marine verdiskapingsprogrammet. Dette skal komme i tillegg til en avsetning på 50 mill. kr til tilskudd til næringstiltak i fiskeriene. Økt føringstilskudd er viktig for å sikre mottaksstruktur og gi framtidig gode rammevilkår for kystflåten. Også her snur denne regjeringen på politikken fra forrige regjering. Til slutt: En god næringspolitikk, vekst og konkurranseevne er avhengig av en ansvarlig økonomisk politikk og skattepolitikk, basert på forutsigbarhet og langsiktighet i virkemidler og tiltak. Næringsutvikling og økt verdiskaping er nødvendig for å opprettholde velferdssamfunnet og bidra til høg sysselsetting og bosetting i alle deler av landet. Dette budsjettet bidrar til det.