Formålet med de foreliggende lovendringene er å gi fiskerimyndighetene mulighet til å iverksette ytterligere tiltak mot ulovlig, urapportert og uregulert fiske. Det omfattende ulovlige overfisket på bestander som Norge forvalter sammen med andre stater, er en trussel mot norske fiskerier, sysselsetting og bosetting langs store deler av kysten vår. Kampen mot ulovlig, urapportert og uregulert fiske må derfor føres på flere plan og med ulike tiltak. Jeg er svært tilfreds med at Regjeringen i denne proposisjonen fremmer et sett av forslag som gjør det mulig å gripe inn og sanksjonere mot fartøyer som deltar i ulovlig fiske. Overfisket drives i stor grad utenfor norsk fiskerijurisdiksjon, med fartøy som ikke fører norsk flagg, og med fangster som landes utenfor Norge. 90 pst. av de bestandene som Norge beskatter, vandrer mellom norske og utenlandske eller internasjonale havområder. Fiskeridirektoratet har anslått at overfisket på norsk-arktisk torsk i Barentshavet ligger på om lag 100 000– 120 000 tonn hvert år. Det er en femtedel av totalkvoten og har en førstehåndsverdi på ca. 1,5 milliarder kr. Det er altså store verdier dette dreier seg om. Med det forslaget som Regjeringen nå fremmer, oppretter vi regler for nasjonal havnestatskontroll som vil begrense andre lands fartøys muligheter til å drive ulovlig fiske. Eller rettere sagt: Risikoen ved å drive ulovlig fiske, og konsekvensene av det, blir langt alvorligere. I proposisjonen foreslås det at myndighetene gis hjemmel til å nekte landing av fangst i Norge, med mindre skipets flaggstat kan gå god for at fangsten er tatt på lovlig vis. Samtidig kan det innføres forbud mot landing av fisk i norske havner fra utenlandske fartøy som har tatt del i ulovlig fiske. Dette forslaget skal også kunne omfatte omlasting og forsynings- og støttetjenester til og fra slike fartøy i norske havområder, eller med norsk fartøy. Endelig foreslås det at fartøy involvert i slik virksomhet kan nektes adgang til norsk indre farvann. Det er viktig at det regelverket som nå etableres i Norge, gjøres kjent for andre fiskerinasjoner. De som har til hensikt å drive ulovlig fiske, dvs. potensielle kjøpere av fartøy som er svartelistet, bør av rent allmennpreventive grunner vite om den risiko som de nå løper. Fiskeridirektoratet vil opprette offentlig tilgjengelige lister over tiltak som er iverksatt mot aktuelle fartøy, der det også går fram på hvilket grunnlag tiltakene er iverksatt. Av rettssikkerhetsmessige grunner må det stilles strenge krav til kvaliteten på svartelistene. Gjennom lovforskriftene må det også gis klare anvisninger for hvordan svartelistede skip kan komme seg bort fra svartelistene etter pålagt karanteneperiode. Jeg er klar over at tiltakene mot overfiske kan få konsekvenser for øvrig næringsliv, eksempelvis verfts- og serviceindustrien nord i landet. De økonomiske konsekvensene av å fortsette som til nå, er imidlertid så alvorlige for alt næringsliv langs kysten at de langt overskygger ulempene ved å innføre disse tiltakene. Jeg viser for øvrig til at det under høringen i Stortinget ble pekt på at det er et behov for ytterligere lovhjemler for å straffe norske skip som kjøper fisk som opplagt er ulovlig fisket. Jeg ber Regjeringen se nærmere på dette i forbindelse med arbeidet med ny havressurslov. Idet jeg tilrår komiteens innstilling, viser jeg til at Fremskrittspartiet går imot lovproposisjonen. Jeg går ut fra at partiet vil begrunne dette selv.