I en utviklingspolitisk redegjørelse i vår kom en rekke positive signaler fra statsråden med hensyn til bistand. Han ville gjennomgå norsk bistandspolitikk, satse på områder der vi hadde kompetanse, og i større grad stille krav til mottaker. Det var nesten så man skulle tro at statsråden hadde lest Fremskrittspartiets program. Stor var derfor skuffelsen da budsjettet ble framlagt og det meste var som før, bortsett fra noe økning til FN. Har utviklingsministeren nå skiftet standpunkt i bistandspolitikken, eller har han ikke fått gjennomslag i Regjeringen for sine nye tanker og ideer?