Vi har vært gjennom en debatt som på vårt felt naturlig nok spenner mellom alt fra grunnopplæring til kirkespørsmål. Det er jo det som gjør denne komiteen så interessant. Jeg har likevel lyst til å dvele ved noen av de tingene som har kommet fram. For det første er en del av Arbeiderpartiets representanter veldig opptatt av at de nå har klart å stoppe kommersialiseringen av skolene. Representanten de Ruiter sier at ved å legge fram en ny lov har man altså klart å stoppe denne såkalte kommersialiseringen. Men kommersialiseringen har aldri funnet sted, fordi det alltid i den friskoleloven som gjelder, har vært et forbud mot å ta ut utbytte. Da er det interessant at Regjeringa legger opp til at bestemmelsen når det gjelder utbytte i den nye loven skal være nøyaktig lik bestemmelsen i den loven som eksisterer i dag. Hvis det var slik at Arbeiderpartiet var opptatt av å stoppe de virkelig kommersielle skolene, burde de jo nedlegge et forbud mot de rent private skolene som tar 100 pst. foreldrebetaling, og som kan ta utbytte hver eneste dag hvis de vil. Da hadde de gjort et tiltak for å stoppe den såkalte kommersialiseringen. For det andre er det interessant at regjeringspartienes representanter konsekvent nekter å snakke om det som faktisk er norsk forskning om friskoler i Norge. De lener seg bare på Danmark, Sverige og andre land, når vi nå har god og solid forskning fra norske forskningsinstitusjoner som forteller at det ikke er påvist noen segregeringseffekt i norske friskoler. Det er derimot påvist at de ofte har bedre læringsutbytte og mer tilpasset opplæring enn hva tilfellet er i offentlig skole. Odd Nordstoga sier at den som bruker store ord, ofte har mye å kompensere for. Det tror jeg nok kan være et slags gjennomgangstema for denne debatten også. Hvis vi ser bort fra arven som denne regjeringa har fått fra den forrige regjeringa, som handler om midler til lese- og skriveopplæring for voksne, Forskningsfondet, etter- og videreutdanning og Kunnskapsløftet, hva er da fasiten? Jo, fasiten er stort sett kutt over hele linja til forskning og høyere utdanning, til studentvelferd, til ulønnet forskningsinnsats, til SkatteFUNN og til universiteter og høyskoler, og ingen nye stipendiater. Det er fasiten SV, Arbeiderpartiet og Senterpartiet gir sine velgere når de først får makt. Det er ikke rart det var spennende for de tre partiene å være i opposisjon, så lenge de i posisjon ikke gjør noe annet enn det stikk motsatte av hva de lovte velgerne i valgkampen, hva de snakket om i regjeringserklæringen, og hva de har fortalt velgerne i ettertid at de kommer til å gjøre. Det er ikke tilfeldig at det kun er regjeringspartienes representanter i salen og i regjeringsapparatet som tror på de løftene Regjeringa nå kommer med. Alle andre som har noe viktig å si på feltet forskning og høyere utdanning, er dypt opprørt over Regjeringas budsjettforslag. Det mener jeg det er god grunn til å være.