Arbeiderpartiet har både i og utenfor regjering hatt avgjørende innflytelse på utformingen av norsk bistandspolitikk, en politikk som i stor grad har vært preget av naivitet og snillisme, der man ukritisk har sendt penger uten å stille krav til om hjelpen kommer fram til dem som trenger det. Til tross for utallige rapporter, presseoppslag og meldinger fra bistandsarbeidere om korrupsjon i mottakerlandene har man ukritisk fortsatt å pøse på med enda mer penger. Nå ser vi at Arbeiderpartiet sitter i regjering med SV, der utviklingsministeren fra Sosialistisk Venstreparti vil slå hardt ned på korrupsjon i mottakerlandene. Er Arbeiderpartiet komfortabel med denne omleggingen av bistandspolitikken? Og hvis ja, hvorfor i all verden har Arbeiderpartiet ikke tidligere vist vilje til å stille krav og motarbeide korrupsjon?