Jeg synes det er viktig å understreke at den ordningen vi i dag diskuterer, er en av verdens beste svangerskapspermisjonsordninger. Denne ordningen er veldig viktig for å sikre kvinners yrkesdeltakelse, det er en ordning som bidrar til at Norge er på europatoppen når det gjelder fødselstall, og den bidrar til at norske barn får veldig gode kår under sitt første leveår. De endringene vi i dag gjør i lovverket for fødselspenger, er moderniseringer og forenklinger. For det første endrer vi navnet på ordningen fra fødsels- og adopsjonspenger til foreldrepenger. Det kan se ut som en ubetydelig endring, men det er ikke det, for det gir et klart og tydelig signal om at disse pengene ikke bare er mors penger, men foreldrenes penger. Mitt håp er at dette, sammen med de andre endringene vi nå gjør, skal bidra til at far får ta ut en større del av fødselspermisjonen. Vi vet at over 90 pst. av fedrene i dag tar ut fedrekvoten på fem uker, men det er dessverre et sørgelig faktum at det er en veldig liten andel av fedrene som tar ut noe mer enn disse fem ukene. Jeg tror at både mor og barn er tjent med at far tar ut en større del av permisjonen. Barnet har behov for å bli godt kjent med og få nær tilknytning til begge foreldrene. Først når far får lov til å være alene sammen med barnet og har ansvaret alene, får han en virkelig nær tilknytning til barnet sitt. Men også mor er tjent med at far tar en større del av permisjonen. Dette fører til mer likestilling på hjemmebane og at fedre tar et større ansvar når begge er tilbake i jobb og tidsklemma tar over. Tidskontoordningen blir nå foreslått forenklet. Ordningen med graderte fødselspenger og tidskontoordningen blir foreslått slått sammen og forenklet. Dagens tidskontoordning ble innført i 1994, men den har dessverre vært veldig lite brukt, til tross for at det er en fantastisk god ordning. Årsaken er at ordningen har vært både stivbeint og komplisert. Men nå legges det opp til at foreldrepengene kan tas ut veldig fleksibelt gjennom – kall det hva man vil – den nye tidskontoordningen eller graderte fødselspenger. Det eneste unntaket som settes, er at tre uker før fødselen og seks uker etter fødselen ikke kan tas ut fleksibelt. Det åpnes nå for at foreldrene i større grad kan kombinere det å være hjemme med et nyfødt barn og det å jobbe. På denne måten kan man også ta ut permisjon over lengre tid og helt fram til barnets tredje leveår. På ett område er det uenighet i komiteen. Flertallet, Arbeiderpartiet, SV og Senterpartiet, støtter ikke forslaget om at fedrekvoten skal kunne tas ut i de seks første ukene etter fødselen, på samme tid som mor er hjemme. Meningen med fedrekvoten er at far skal få tid alene sammen med barnet sitt. Det får han ikke om permisjonen tas ut de seks første ukene, når mor er hjemme på permisjon likevel. Målet må være at far skal ta ut mer permisjon og få mer tid alene sammen med barnet. Dette er et forslag som kan føre i motsatt retning. Et annet moment er at arbeidsmiljøloven gir alle nybakte fedre rett til permisjon uten lønn de to første ukene etter fødselen. Alle ansatte i offentlig sektor får lønn i denne permisjonstida, mens det i privat sektor er store variasjoner. Dersom pappakvoten kan tas ut de seks første ukene, er Arbeiderpartiet redd for at det vil ødelegge mulighetene for å vinne fram overfor de arbeidsgiverne som ikke gir lønn under permisjon. Alt i alt vil de endringene vi foretar i dag, bidra til at vi får en mer moderne og fleksibel fødselspermisjonsordning, som allerede i dag er den beste i verden.