Den omtalte debatt var en særdeles viktig utenriks- og sikkerhetspolitisk debatt. Det ble markert ved at alle andre partier i denne sal definerte den som nettopp det, en utenrikspolitisk debatt. Da blir det litt spesielt når det partiet som ikke definerte det slik da, åpenbart, etterlyser nettopp en prinsipiell debatt om utenrikspolitiske veivalg. For det vil jeg gå ut fra at man kan være enige om enten man sitter i den ene eller annen fagkomite på Stortinget, eller har den ene eller annen tittel, at det er sakens innhold og hvorledes man prioriterer viktigheten av sakens innhold, det dreier seg om. Jeg har ikke registrert at Høyres parlamentariske leder har etterlyst debatt. Det har derimot Senterpartiets leder gjort, til og med på en helt demonstrativ måte. Det er da jeg synes at man må ha lov til å stille den forventning tilbake at i de debatter som faktisk foregår, prioriterer man å delta, og især når man overfor den norske offentlighet umiddelbart før vedkommende stortingsdebatt har beskyldt flertallet på Stortinget for å opptre grunnlovsstridig. Da skylder man etter mine begreper å begrunne det standpunktet der hvor det hører hjemme: i Stortinget, og ikke i avisene.