Jeg syns det er grunn til å merke seg siste talers innlegg. Derfor blir også Fremskrittspartiets forslag i dag så forunderlig. Nå er i hvert fall avklaringen i forhold til alderspensjonistene gjort. Men hvis man får en uføregrad på 50 pst. og får en uføretrygd på 50 pst., er det forventet at man skal jobbe eller leve av 50 pst. uføretrygd i dag? Det er helt umulig å skjønne hva dette betyr hvis det ikke skal være noen kutt i ytelsene ut fra det. Man tror altså fremdeles at det å skape økonomisk utrygghet for folk som er i en helsemessig vanskelig situasjon, skal bedre forholdene deres på arbeidsmarkedet. Det er helt umulig å forstå. Det ble åpnet et dokumentasjonssenter for å kartlegge situasjonen for funksjonshemmede for ikke mange uker siden. Samtidig ble det gjennomført en MMI-undersøkelse som viste hvordan arbeidsgivere så på folk som hadde funksjonshemninger, i forhold til ansettelser, og det viste seg her at fordommene var ganske hårreisende, må jeg si. Man var omtrent like tilbøyelig til å ansette funksjonshemmede som gjengangerkriminelle. Altså: Mange av dem som lever på uføretrygd i dag, har funksjonshemninger, og så er det da fordommer i samfunnet og i arbeidslivet om at denne funksjonshemningen gjør noe, slik at de ikke er attraktive i arbeidsmarkedet, helt uavhengig av at de faktisk har kompetanse. Da er det det vi er nødt til å gjøre noe med, før vi begynner å vifte med utrygghet i forhold til de økonomiske stønadene til folk som ikke har en mulighet fordi de faktisk blir diskriminert. Det er ganske alvorlig, og jeg mener at også det offentlige her er nødt til å gå foran på en mye sterkere måte enn i dag, ha det gjennomsyret i sin arbeidsgiverpolitikk at man skal ha et antidiskrimineringsperspektiv der mangfoldet omfatter også dem som har funksjonsnedsettelser. Vi vet at funksjonshemmet ungdom som tar lange utdanninger, ikke får jobb i dag. Det er ingen grunn til at de ikke skulle få det, fordi de har kompetanse, og de kan gjøre jobbene. Men de får det altså ikke, fordi: 1. De konkurrerer dårlig når det gjelder sommerjobbene f.eks., så de stiller helt uten praksis når de går ut i arbeidslivet.2. De møtes med massiv diskriminering, og de møtes med fysiske barrierer. Dette er ting vi må gjøre noe med før vi begynner å moralisere over at folk faktisk har en uføretrygd og kanskje har en funksjonsevne igjen, men ikke kan få prøve seg i arbeidslivet. Derfor ser SV spesielt fram imot at vi får på plass et helhetlig regelverk mot diskriminering i arbeidslivet, og at offentlig sektor og også staten påtar seg et større ansvar for å gi konkrete arbeidstilbud til folk med funksjonsnedsettelser.