Jeg takker statsråden for svaret. Jeg takker også for at vi har fått muligheten til her i dag å diskutere et så viktig tema som næringslivets rammebetingelser og fremtiden for velferdssamfunnet. Jeg har lyst til å gripe fatt i én ting som statsråden sa innledningsvis, nemlig at vi skal være fornøyd med at vi er så heldige. Jeg tror at vi skal være veldig forsiktig med bare å være fornøyd med at vi er heldige. Jeg tror at vi må gjøre noe for at hellet skal fortsette. Hvis man lener seg til at man er heldig og til at det er en vekst i verdensøkonomien, og at konjunkturene er gode, uten å se på hva man spesielt må gjøre i sitt eget land, tror jeg vi er på ville veier. Det var jo nettopp det den forrige regjeringen gjorde: Man brukte skattepolitikken, og man brukte andre midler. Og når statsråden sier at når jeg var så fornøyd med Bondevik II-regjeringen, burde jeg også være fornøyd med den rød-grønne regjeringen, for det går jo fortsatt så utmerket, må jeg si: Ja, selvfølgelig gjør det det. Det er jo ikke bare å knipse med fingrene i makroøkonomiske sammenhenger. Det tar tid. Jeg sa jo nettopp i mitt innlegg at under den forrige nedgangskonjunktur tok det syv år før man begynte å få bukt med ledigheten. Og vi advarer mot å lene seg mot nettopp dette med konjunkturene. Så henviste statsråden til oljeinvesteringene og sa at de bidrar til å hjelpe til. Ja, det har de gjort, men her var også den forrige regjeringen aktiv. I revidert nasjonalbudsjett for 2004 foreslo vi en mengde tiltak som skulle bedre aktiviteten. Og jeg tror at statsråden ved sitt besøk på Oslo Børs i går kanskje ble fortalt at det var kommet en mengde nye oljeselskaper på børsen. Det er mange små selskaper som er på norsk sokkel, og som bidrar til at vi får et større mangfold, en større aktivitet og på sikt en større verdiskaping. Så bet jeg meg også merke i at statsråden sa at man aktivt og offensivt skal utvikle den nordiske velferdsmodellen, og det er helt utmerket. Men hun sa også at det betyr at vi må ha større inntekter, og det betyr at skattene kommer til å øke. Det eneste jeg har oppfattet i dag av den nye aktive næringspolitikken så langt, er at skatteøkninger kan vi være rimelig sikre på – det visste vi fra før. Det som er usikkerheten, og som jeg synes at næringslivet mer konkret bør få vite, er størrelsen på disse, om de kanskje blir enda større enn det man har sagt, at man skal tilbake til 2004-nivået, særlig når statsråden nå er så omhyggelig med å være minst like ansvarlig som sin forgjenger i Finansdepartementet.