Jeg er helt enig i beskrivelsen, dette er svært kompliserte forhandlinger, men det er også svært viktige forhandlinger for svært mange land. Det kan slås fast at det både er frykt og bekymring for distriktspolitikken i Norge. Det er en dimensjon som jeg har lyst til å understreke sterkt, og den må tas på alvor. Det er også frykt og bekymring for utviklingslandenes interesser. Jeg har lyst til å nevne et veldig hett tema innenfor våre naboland, som er medlemmer i EU. Nå er vi riktignok ikke det, men Norge er også bedt om å sette fokus på de forhandlingene som foregår mellom EU og bl.a. afrikanske land om Economic Partnership Agreements, også kalt EPAs, der det er stor tvil om disse forhandlingene vil tjene den regionalisering som pågår i Afrika, som utenriksministeren omtalte svært positivt i dag i sin redegjørelse. Det er slik at til og med Pengefondet har reist kritikk og tvil om måten disse forhandlingene foregår på, og om de vil tjene det samarbeidet som utvikler seg i Afrika. Har utenriksministeren noen kommentar til disse forhandlingene, og er det utenriksministerens syn at det nå ligger an til at utviklingslandenes interesser blir godt ivaretatt innenfor WTO-forhandlingene?