Det var selvfølgelig representanten Jørund Leknes som fikk meg til å ta ordet. Jeg kan anbefale Jørund Leknes å lese våre merknader – hvis han klarer å gnikke CO2-tåka ut av øynene sine. Det er kanskje ikke bare våre merknader han skal lese. Hvis han også klarer å følge med i den internasjonale debatten, vil han få med seg at det fins forskjellige syn på hva som påvirker klimaet. Jeg kunne selvfølgelig også anbefalt ham å delta på det felles seminaret som SV og Fremskrittspartiet hadde her i huset. Også der kom det fram at det var ulikt syn. En av grunnene til at vi i Fremskrittspartiet er skeptiske til FNs klimapanels kamp mot menneskeskapt CO2, er rett og slett at det er stor usikkerhet, og – ikke minst – det koster enormt mye. Ca. 150 milliarder dollar koster dette eksperimentet man overhodet ikke vet resultatet av. Og bare for å sammenligne: Det koster 75 milliarder dollar å sikre nok rent drikkevann, sanitærforhold og grunnleggende helsetjenester og utdanning til alle mennesker i hele verden. Men CO2 er tydeligvis det viktigste for SV og en del av de andre partiene, og da ønsker man å prioritere det. Jeg legger for øvrig merke til at også innad i FNs klimapanel begynner det nå å bli ganske stor usikkerhet omkring de resultatene man kommer med. Men jeg merker meg at SVs miljøpolitikk skal sørge for at norsk industri flagger langt ut. Hydro er ett eksempel: De pakker sammen, drar til Qatar, fyrer opp gasskraftverk og andre energikilder helt uten krav. Det er altså SVs politikk i et nøtteskall: Få bort norske arbeidsplasser, det gagner klimaet.