Representanten Kristoffersen listet opp en del av disse store prosjektene og sa at de ikke ville sett dagens lys om vi hadde hatt Regjeringens forslag til regnskapsavslutning. Jeg kan ikke med min beste vilje forstå på hvilken måte disse tingene skulle henge sammen, at regnskapsavslutningen skulle ha hatt betydning. Det som har betydning, er hvilke økonomiske ressurser man har tilgjengelig når man skal finansiere. Det er som i en privat bedrift, det er inntektsstrømmen som avgjør og ikke avskrivningen. Avskrivningen påvirker bare regnskapsresultatet, og ikke hva som til syvende og sist er inntektene. I et helseforetak, hvor vi ikke har skatt, er dette etter mitt skjønn helt uten betydning. Når det gjelder en del av innleggene, er de etter mitt skjønn preget av at man blander ting sammen. Det er den finansielle ressursen det regionale helseforetaket har, som avgjør evnen til å investere. Det er ikke avskrivningen som avgjør det. Det er nå slik også i sykehusvesenet at man ikke kan bruke en krone mer enn én gang. Hvis man har tenkt å bruke den på avskrivning, kan man ikke også bruke den til å øke driften, for å skaffe helsetilbud. Man kan bare bruke den til en av tingene. Hvis man skal bruke 2 milliarder kr mer på avskriving, må man altså sette av 2 milliarder kr til avskrivning. Da kan man ikke også bruke dem på å øke driften. Det betyr rett og slett at driftsutfordringen, utfordringen til omstilling på drift, blir nøyaktig den samme om vi i utgangspunktet tilfører 2 milliarder kr til økte avskrivninger. Det er først og fremst den finansielle ressursen vi stiller til disposisjon, som avgjør dette. Jeg vil gjenta hva jeg synes, og som jeg forstår at en del av representantene i flertallet i realiteten sier, nemlig at hvis man mener at regnskapslovens prinsipp fullt ut skal gjelde i forbindelse med regnskapsavslutning, som i private selskap, vil det også være høyst naturlig at man foreslår å bevilge det beløpet som skal til for å oppfylle en slik regel. Det er absolutt ett av de tilgjengelige alternativene, men det krever altså 2 milliarder kr til noe som ikke vil kunne øke driften, og som ikke vil endre den omstillingsutfordringen vi har, og at Stortinget har pålagt meg å sørge for at dets balansekrav blir en realitet ved utgangen av 2005 i fire av foretakene, og ved utgangen av 2006 i Helse Sør.