Et par små bemerkninger til – på tampen: Når det gjelder vedtak i forbindelse med Nasjonal transportplan, er det vitterlig slik at flere forslag fra partiet SV om å satse konkret på høyhastighetskorridorer ble avvist av det øvrige storting, av alle de andre partiene – inklusiv dem som nå jublende slutter seg til å utrede høyhastighetsbane. For to år siden, da Nasjonal transportplan ble behandlet i Stortinget, ble forslaget om å satse på konkrete strekninger avvist av samtlige partier unntatt partiet SV, som var forslagsstiller. Når det gjelder CO2, er det vel slik at man kan si – for å være forsiktig – at flytrafikken står for en svært liten andel av det samlede utslipp, og det er også en liten andel som kommer fra annen mobil forbrenning. Statistikken vår når det gjelder transport, er dårlig eller mangelfull med hensyn til både utslipp og energibruk. Forestillingen om jernbanens fortreffelighet når det gjelder både energiforbruket og utslippet, er – for å si det forsiktig og parlamentarisk – betydelig overdrevet. Så aller sist: Det som er spennende i denne saken, er at mange partier snakker som om det innenfor handlingsregelen er handlingsrom for å bruke 10–12 milliarder kr mer på samferdselsformål. Det vil Fremskrittspartiet svært gjerne være med på, men vi har en helt annen prioritering enn å bruke de midlene på høyhastighetsbane, som vi i dag overhodet ikke har. Vi kunne tenke oss å bruke noen av de midlene til å få opp farten på den normalhastighetsbanen som finnes allerede. Dessuten ville vi selvfølgelig bruke mesteparten på å bygge et godt veinett, spesielt et godt stamveinett. Det er utredet, som statsråden nettopp sa, men det er av fagetaten selv. Hele poenget med å ta til orde for en mer uavhengig utredning enn den som kommer fra fagetaten selv, ligger nettopp i ordet «uavhengighet». Det er for mye innavl i utredningen. Vi trenger friske øyne til å se på dette, og de bør komme fra andre enn fagetaten selv.