Jeg skal fatte meg i korthet, ettersom mesteparten av det som omtales i dette dokumentet, har vært underlagt ganske omfattende behandling i de ulike gruppene i Stortinget. Det gjelder spesielt komitestrukturen i det framtidige storting og utviklingen av spørreinstituttet. På begge disse områdene har det vært utvalg i gang som har levert forslag til Presidentskapet, og utvalgsarbeidet er også offentliggjort i offentlige dokumenter. Det har vært en omfattende behandling. På disse to områdene vil jeg bare anbefale de forslagene som Presidentskapet her legger fram. Når det imidlertid gjelder arbeidsordningskomiteen og arbeidet i komiteene, finner jeg grunn til å omtale det litt nærmere. Presidentskapet har ønsket å aktivisere arbeidsordningskomiteen slik at den skal være en drivende kraft sammen med Presidentskapet med hensyn til å legge til rette for at arbeidet i Stortinget skal gå så raskt og så godt som overhodet mulig og være så solid som overhodet mulig. Arbeidsordningskomiteen har tidligere stort sett vært en komite som fordelte ulike kapitler på ulike komiteer i forbindelse med budsjettarbeidet, men vi ønsker at dette skal bli en komite, ledet av Stortingets president, som aktivt tar del i utviklingen av arbeidet i de ulike komiteene. Hvorfor har vi sett behov for dette? Jo, nettopp fordi vi i løpet av de siste ukene i denne stortingsperioden har sett at det har en tendens til å hope seg opp, en tendens til å samle seg opp arbeid mot slutten av året. Dermed får man på en rekke viktige områder ikke debattert spørsmålene godt nok i Stortinget før det fattes beslutning. Vi ønsker å fordele arbeidet så godt som mulig gjennom hele året. Det vanskeliggjøres selvsagt av at de fleste saker fra Regjeringen, både av naturlige årsaker og av andre årsaker, kommer for sent til Stortinget, og at arbeidspresset derigjennom blir hardt mot slutten av perioden. Derfor er det så viktig at komiteene prioriterer riktig og sørger for at når de først bestemmer når en innstilling skal avgis, forholder man seg til de frister man selv setter, og at arbeidsordningskomiteen og Stortingets administrasjon, sammen med Presidentskapet, skal være i stand til å foreta en langtidsplanlegging, slik at man kan få spredt arbeidet på en best mulig måte. Av dette dokumentet framgår det derfor at med de endringer som foreslås i forretningsordenen, skal man søke å få til en jevnere arbeidsfordeling utover året i de ulike sakene man har til behandling. Jeg har ingen tro på at man fullt ut vil lykkes med å spre dette jevnt utover hele året, men har forhåpninger til at vi skal få til en bedre organisering og en bedre kommunikasjon mellom de ulike komiteene og Presidentskapet gjennom arbeidsordningskomiteen i de løpende prosesser. Jeg håper derfor at de endringer som vi nå foreslår i forretningsordenen, kan bidra til at vi i framtiden ytterligere får forbedret arbeidsrutinene i Stortinget, slik at de ulike sakene ikke bare gjennom komitebehandlingen får sin naturlige og gode behandling, men at det også blir rom for de debattene det er nødvendig å føre i stortingssalen.