Det er slik at militære styrker er dyrere enn mange andre aktiviteter når man først setter dem inn, tilsynelatende. Men de er altså forutsetningen for at man faktisk kan komme inn med sivil hjelp. Det er jo den samme diskusjonen i spørsmålet om vi skal bidra i Darfur. Vi kommer altså ikke til å klare å få til trygghet rundt den sivile hjelpen i Darfur, som jeg skjønner at Regjeringen ivrer veldig sterkt for, uten at vi samtidig også har styrker som bidrar til at det blir en sikkerhetssituasjon der en får slutt på drapene, på voldtektene, på herjingen med mennesker som foregår. Det er det som må til, samtidig som man sørger for mat, utdannelse, infrastruktur og å bygge opp en utvikling. Å gjøre noe annet ville være å si at vi aksepterer at man skal tilbake til at kvinnene i Afghanistan skal inn under et Taliban-styre. Jeg synes ikke vi skal gjøre det, at vi igjen gjør Afghanistan til et område hvor de terroristene som driver med terrorhandlinger mot vestlige mål, faktisk får et nytt sikkert område å være i. Derfor må vi gjøre begge deler, og jeg har aldri før hørt fra regjeringspartiene at det var penger det stod på.