La meg først gi honnør til interpellanten for å ha tatt opp denne saken. Den er viktig av to årsaker. Det er for det første fordi – som hun sier innledningsvis – alle ting går mye bedre i dette landet, og hver og en av oss og enda flere får større muligheter til å spare. Men det er også en annen side ved dette, og det er at sparingen også i disse såkalte strukturerte papirene er en finansiering av norsk næringsliv. Så hensynene her må jo være på den ene siden å ta vare på oss som kunder – vi skal primært ta vare på oss selv, men så skal vi også ha et godt regelverk som gir trygghet. På den annen side må ikke dette avskjære mulighetene til en finansiering for næringslivet. Det er de to tingene som må være på plass. Jeg skal ta opp noen forhold som interpellanten var inne på. Det gjelder for det første – som flere har vært inne på – skillet mellom selger og rådgiver. Jeg er ikke så sikker på at det er en veldig viktig nyanse. Det er noe med at folk skal føle seg trygge på banker og finansieringsinstitusjoner. Jeg tror at vi må ha et regelverk som gjør at folk føler seg trygge, enten det er rådgivere eller selgere, når de kommer til disse institusjonene. Slik jeg har forstått bransjen, arbeider man godt med å stille minstekrav så vel til finansielle rådgivere som til selgere. Man har innarbeidet det i bedriftene, i opplæringen; man har etikkundervisning. I det hele tatt vet man at man er i et viktig og vanskelig område for mange. Jeg tror også det er viktig med faktisk kunnskap. Dette er kompliserte papirer som gjør at det stilles store krav til dem som skal håndtere dette. Derimot tror jeg ikke det er slik som interpellanten gir uttrykk for, at skyhøy fortjeneste for noen behøver å være noe problem. En sunn og god konkurranse hvor kostnader og opplysninger om provisjoner er transparente, vil gjøre at noen fortsatt vil kunne tjene godt og mer enn godt. Men det synes jeg ikke spiller noen rolle hvis kundene får tryggheten og en god plassering, og at næringslivet får den finansieringen som de trenger. Nå har finansministeren sagt at hun har skrevet brev til Kredittilsynet, og at de vil komme med utkast til forskrift. Det er bra. Vi får se hva som kommer ut av det. Verdipapirmarkedslovutvalget – det heter vel noe så langt og vanskelig – har lagt frem et utkast til lovforslag som er ute på høring. Det er ett forhold der som jeg vil legge vekt på. Det er forholdet til verden rundt oss. Vi kan ikke ha og må ikke ha regler som er annerledes enn i EU og i den verden vi skal ha kontakt med. Nettopp av den grunn vil jeg advare litt mot en debatt som retter seg veldig mot høye provisjoner, stor fortjeneste osv. for institusjonene. Gi oss bare tryggheten gjennom regelverket, så vil en sunn og god konkurranse håndtere dette for både kunder og næringsliv.