Jeg takker representanten for spørsmålet. Salget av Orkla Media er kanskje dette tiårets viktigste mediepolitiske sak. Det er Norges nest største mediekonsern som kanskje skifter eiere. Det vil ha stor betydning for flere tusen arbeidsplasser og for svært mange lokalaviser, som utgjør en ryggrad i demokratiet vårt og er en arena for lokal identitet, kulturliv, næringsliv og debatt. Det at medieministeren eventuelt ikke skulle ha noen som helst oppfatning om hva som skjer rundt et slikt viktig konsern, tror jeg ville være en helt feilslått strategi. Tvert imot, vi har viktige mediepolitiske målsettinger, som jeg håper også blir ivaretatt når Orkla Media eventuelt selges. De tre målsettingene vi styrer etter, er følgende: For det første håper vi at Orkla Media fortsatt vil ha et godt eierskap, dvs. at de får eiere som har langsiktige målsettinger, som har publisistiske tradisjoner, evne og vilje til å gi ut aviser på en god redaksjonell måte med respekt for redaktørfriheten, osv. For det andre håper vi på et spredt eierskap. Det ligger i eierskapsloven. Vi håper på mange aktører. At Regjeringen har foreslått å redusere taket på hva en eier kan kontrollere i Norge fra 40 pst. til 33 pst., er nettopp for å sikre et spredt eierskap. Så håper vi selvsagt, selv om det ikke er avgjørende, at vi har norsk eierskap også i mediebedriftene. Vi har gode utenlandske potensielle eiere av norske mediebedrifter, men jeg tror det ville være uheldig hvis alle mediebedriftene i Norge skulle kontrolleres fra utlandet, slik at vi ikke har hovedkontorer som tar strategiske beslutninger, i Norge. Det er de tre målsettingene vi har. Men hvem som konkret skal kjøpe Orkla Media, er det Orklas eiere som bestemmer.