Jeg vil komme inn på innlegget fra representanten Danielsen Riktig navn er Fredriksen, jf. Lars Peder Brekks senere korrigering, side 1583.. Han påpekte at det er brukt lite penger av fondet, og at det derfor kan hevdes at det ikke har fylt oppgaven. Det å måle om et fond, som vi her snakker om, har fylt oppgaven etter omfanget av bruk av penger, er etter min mening en litt for enkel tilnærming. Den viktigste årsaken til at det i Investeringsfondet for Nordvest-Russland har vært gjort få investeringer, er antageligvis for liten tilgang på gode prosjekter med mulighet for å lykkes. Vi må være klar over at når det gjelder investeringsprosjekter i Russland, er risikoen i stor grad knyttet til bedriftenes gjennomføringsevne, hvor godt prosjektet er og uforutsigbarhet når det gjelder den politiske og økonomiske risiko i Russland. For at risikoen når det gjelder en slik egenkapitalordning skal være akseptabel, må det gjøres seriøse vurderinger av prosjektene og bedriftenes mulighet til gjennomføring. Samspillet med – og krav fra – Innovasjon Norge i søknadsprosessen bidrar som oftest til å styrke prosjektenes gjennomføringsmuligheter. Vi vet at selv store bedrifter med lang erfaring fra internasjonal virksomhet har opplevd betydelige vanskeligheter i Russland. For små bedrifter, som det er mest av, og som ikke har de samme ressursene til å drive lobbying og tilfredsstille krav i russisk forvaltning, kan terskelen faktisk bli for høy, og det er ikke fornuftig å gå inn med egenkapital i slike prosjekter. Derfor er det faktisk nødvendig å si nei til en del bedrifter. Jeg har innledningsvis lyst til å ta med det, fordi det er viktig for at vi skal forvalte offentlige midler fornuftig. Når vi diskuterer denne saken, er det altså ikke bare snakk om en lokaliseringssak, men det er også en sak om hvordan vi forvalter offentlige midler. Jeg vil i den sammenhengen påpeke at det i flertallsinnstillingen er lagt vekt på at man skal sikre og videreutvikle Innovasjon Norges virkemiddelapparat, ikke fragmentere virkemiddelapparatet. Det å fragmentere virkemiddelapparatet, som forslaget fra Fremskrittspartiet ville ha innebåret, ville faktisk kunne ha svekket muligheten til å drive god forvaltning av offentlige midler, og jeg er ikke sikker på at det hadde bidratt til å bedre vårt arbeid mot Russland, som må være hovedmålsettingen. Så til representanten Ivar Kristiansen. Jeg er enig i det han tar opp i sitt innlegg, at det er nødvendig å gjennomgå ulike ordninger, og jeg er også opptatt av at vi skal se med nye øyne på hvordan vi bruker de offentlige midlene og de offentlige virkemidlene. Jeg forventer også, som Ivar Kristiansen, at det er en del av departementets videre arbeid med både denne saken og andre saker. Når det gjelder denne saken, som er tatt opp av Fremskrittspartiet, vil jeg, i likhet med representanten Oppebøen Hansen, sette noen spørsmålstegn ved måten Fremskrittspartiet har argumentert for og begrunnet en sak på. Jeg synes det er ganske spesielt at en i innstillingen refererer til et møte som har vært i Kirkenes, samt til oppslag i Sør-Varanger Avis, og på det viset uberettiget prøver å skape en avstand mellom Næringsdepartementet og det ytre apparat, Innovasjon Norge. Det bør kreves en større grad av kontroll med informasjon før slikt skrives inn i dokumentet. Når en får den klare melding i saksframlegget – når det faktisk påstås – at det er uenighet mellom en statsråd og hans ytre apparat, er det en alvorlig påstand. Det hevdes bl.a. at en er forundret over at statsråden ikke lytter mer til fagmiljøet i eget departement slik at beslutningene kommer næringslivet til gode, som forslagsstillerne foreslår. Det sies også at det er oppsiktsvekkende at statsråden i brev av 2. desember til komiteen er negativ til flytting av fondet når Innovasjon Norge på møtet i Kirkenes hevder å være positiv. Dette må være basert på en misforståelse. Jeg håper det er en misforståelse – hvis ikke er det feilinformasjon, for det er hevdet klinkende klart fra Innovasjon Norges side, både av saksbehandleren og av andre senere, at de fullt ut stiller seg bak statsrådens anbefalinger overfor komiteen.