Et hjertesukk først: Jeg skjønner at statsråden savner Stortinget, men jeg skulle ønske at han brukte mesteparten av sitt innlegg på regjeringens politikk og ikke på angrep på andre partier. Jeg har også lyst til å gi statsråden ros for at han har fulgt opp Bondevik-regjeringens store satsing på barnehager. 3,5 milliarder kr er en stor sum, og det er en viktig satsing for å få full barnehagedekning. Men samtidig har jeg fulgt noen statsråder på nært hold når de er i budsjettkamper, og dette har sannelig kostet. I et oppgangsbudsjett har vi fått følgende kutt: kutt til universitet og høyskoler, kutt til folkehøyskoler, ingen nye stipendiatstillinger, kutt i studentbarnehager og en så svak satsting på forskning at en samlet universitets-, høyskole- og forskningssektor – altså ikke bare folk her i salen – finner grunn til å reagere kraftig. Er statsråden enig i at denne satsingen på barnehager og andre områder har han måttet betale dyrt for? Kristelig Folkeparti klarte både barnehagesatsingen og satsing på forskning og høyere utdannelse.