Det er kanskje noen som undres over at en representant fra Vestfold, og med min dialektbakgrunn, tar ordet i denne debatten. Men jeg har en fortid som avisredaktør i Indre Hardanger, og jeg har på en dag som denne lyst til å stille meg i gratulantenes rekker. Allerede i min tid i Hardanger, på 1970-tallet, var bru over Hardangerfjorden et svært aktuelt tema – i en region som er mer opptatt av samferdsel enn mange andre regioner i dette landet. Når historien om dette prosjektet en gang skal skrives, vil det være en historie om et sterkt lokalt engasjement som til slutt førte fram, tross tilbakeslag og motgang. Desto større er trolig gleden i dag. Men Hardangerbrua er – og vil trolig være – et kontroversielt prosjekt ennå i mange år. Når prosjektet nå realiseres, er ikke jeg i særlig tvil om at rv. 7 vil bli en enda viktigere øst–vest-forbindelse enn det vegen er i dag. Jeg er heller ikke i særlig tvil om at utbyggingen av broen vil få følge av krav om utbygging og utvidelse av rv. 7 til en langt bedre standard enn vegen har i dag. En annen side ved dette prosjektet som jeg også er opptatt av, er den næringsmessige betydningen som en ny forbindelse over Hardangerfjorden vil få. Overalt hvor vi som næringspolitikere kommer i dette landet, blir vi møtt av krav om bedre veger, bedre samferdsel. Vegene, samferdselen, har stor næringsmessig betydning, og broen over Hardangerfjorden vil helt sikkert være til glede for næringslivet på begge sider av Hardangervidda. Men på en dag som denne er det også viktig å minne om at distriktet og Hordaland fylke tar på seg et svært tungt økonomisk ansvar i forbindelse med dette prosjektet. Det kan stilles spørsmål ved kostnadsoverslagene for prosjektet, som løper opp i over 2 milliarder kr. Det kan også stilles spørsmål om trafikkberegningene. Og jeg vil minne om at Hordaland tar et stort ansvar, i og med at overskridelser skal dekkes av fylkesfordelt ramme.