I sak etter sak har Regjeringen satt vanskelige asylsaker på vent – istedenfor å være konsekvent og ta endelige beslutninger. Mediene slo stort opp sultestreiken blant afghanerne. De er her ennå. Vi har sett flere saker der foreldrene bruker barna sine for å få bli i Norge. Regjeringen har utsatt behandlingen av sakene til alle familier der barna har vært her i mer enn tre år. Irakerne, de såkalte MUF-erne, skal få sakene sine behandlet på nytt – altså enda en utsettelse. Dessuten er behandlingen av forslaget til ny utlendingslov utsatt. Selv om mediepresset i slike saker er stort, er det ikke særlig humant å la folk vente i årevis. Det er viktig å lytte til kritiske røster, men enda viktigere er det å ha en beslutningsdyktig regjering. Vil den rød-grønne regjeringen fortsette å føre en mediestyrt politikk?