Jeg har med interesse lyttet til både saksordføreren og SVs representant Inge Ryan, Fremskrittspartiets Per Ove Width og Senterpartiets Alf Ivar Samuelsen. Jeg tar de tingene som det blir pekt på, veldig alvorlig, og skal gjøre mitt aller beste for å følge opp det som Stortinget ber om. Jeg har likevel lyst til å si noe om denne rapporten. Riksrevisjonen har foretatt en grundig gjennomgang av en del av de materiellanskaffelsesprosjektene som har vært i Forsvaret, men hovedsakelig er disse fra 1990-tallet. Ved utarbeidingen av rapporten har det vært et godt samarbeid mellom Forsvaret og Riksrevisjonen. Som flere, særlig saksordføreren, var inne på, er mange av Forsvarets anskaffelser slik at de stiller store krav, de skal brukes i et krevende miljø, og de ligger ofte i front teknologisk. Det fører til at man bruker avansert og nyutviklet teknologi. Samtidig skal anskaffelsene harmoniseres med operative krav. Dette gjør at anskaffelsene blir komplekse, og dette igjen introduserer usikkerhet i prosjektene. Denne usikkerheten kan føre til forsinkelser, og det kan føre til økte kostnader, eller at ambisjonsnivået ikke fullt ut kan realiseres. Det er derfor også viktig, som flere har vært inne på, at man har kontroll over usikkerheten, slik at et best mulig resultat kan oppnås i forhold til kostnader, ytelser og tid. Kompleksiteten kombinert med langvarige prosjekter kan føre til at det parallelt introduseres ny teknologi. Dette kan føre til forsinkelser i leveransen, uten at det nødvendigvis kan karakteriseres som et negativt avvik. Et eksempel på dette er oppgraderingen av P–3C Orion, hvor det nettopp ble introdusert ny teknologi og nyutvinning underveis i prosjektperioden. Forsvaret har i tillegg vært igjennom en stor omstilling. Denne omstillingen har også hatt konsekvenser for enkelte prosjekter. Når operasjonskonseptet dreier seg fra å være tilpasset et invasjonsforsvar til et innsatsforsvar, får det konsekvenser for det materiellet som anskaffes. Riksrevisjonen har funnet mangler eller avvik i en del av Forsvarets store prosjekter med hensyn til både tid, kvalitet og kostnader. Flere har vært inne på det. Og jeg vil understreke at avvik og mangler i utgangspunktet er alvorlig. Likevel er det nok slik at departementet og Riksrevisjonen i noen sammenhenger tolker disse avvikene noe ulikt. Men meningsforskjellene her er godt presentert i rapporten. I løpet av de siste årene har Forsvaret iverksatt en rekke tiltak for å bedre nettopp på oppfølgingen. I 1994 ble det innført et nytt anskaffelsesregelverk, som ble revidert i 2005. I tillegg ble det i år 2000 innført ekstern kvalitetskontroll for alle prosjekter over 500 mill. kr. Det er utarbeidet veileder i håndtering av usikkerhet, det blir utarbeidet usikkerhetsanalyser på prosjektene. Det er innført et nytt investeringskonsept, og ikke minst er det satset sterkt på kompetanseutviklingen av prosjektledere ved at man sertifiserer disse. Men som saksordføreren og andre var inne på, vil Regjeringen komme tilbake til disse tiltakene i den meldingen som skal legges fram for Stortinget i slutten av mars/tidlig i april om økonomistyringen i Forsvaret. Dokumentet vil bl.a. adressere en del av de forholdene som Riksrevisjonen tar opp når det gjelder materiellinvesteringer.