Senterpartiet støtter en rekke av de merknader komiteen kommer med i den foreliggende innstillingen, og mener at innstillingen vil bidra til en lov om fri rettshjelp som innebærer klare forbedringer. Når det gjelder enkelte av de spørsmålene som er drøftet her i dag, om formål og saklig dekningsområde og også spørsmål om maksimalpris, støtter Senterpartiet forslaget fra mindretallet om at man her ikke ser det som nødvendig å påpeke at dette dreier seg om en sosial støtteordning. Det går uansett fram av formålsparagrafen at dette er en lov som har som siktemål å sikre juridisk bistand til folk som ikke har økonomiske forutsetninger for sjøl å kunne ivareta behovet for rettshjelp. Å ta inn ordet «sosial» skulle dermed i grunnen være ganske unødvendig. Men det er i og for seg også et poeng at man ved å fjerne ordet «sosial» utvider formålsparagrafen en smule. Senterpartiet deler også mindretallets oppfatning i deres forslag nr. 2 om å legge fram en sak knyttet til spørsmålet om å utvide det saklige dekningsområdet. Vi ser det som viktig at en vurderer om sosial- og trygdesaker bør kunne komme innunder ordningen, og også om en kunne favne en større del av befolkningen. Når det så gjelder spørsmålet om maksimalpris på advokaters timehonorarer, er det et ganske vanskelig spørsmål. Det er ingen tvil om at en i dag ser tilfeller av timehonorarer som er utenfor det som en må karakterisere som rimelige salærer, i en rekke saker. Om det å innføre maksimalpris alene kommer til å løse den problematikken, er Senterpartiet usikker på. Vi har imidlertid valgt å støtte forslag nr. 3, fordi forslaget legger opp til at Regjeringen skal foreta en vurdering nettopp av de spørsmålene. Vi mener at en slik vurdering nettopp burde gå gjennom argumenter for og imot en mulig maksimalpris, og at det dermed ville være naturlig at Regjeringen kom tilbake til Stortinget i en egnet form med det. Ut fra de forutsetningene velger Senterpartiet å støtte forslag nr. 3. Men vi synes det er viktig at en ikke i forkant trekker en konklusjon ut av den vurderingen en faktisk ber Regjeringen om å komme med. Når det gjelder spørsmålet om barnefordelingssaker, støtter vi flertallsforslaget om at begge parter skal gis rett til fri rettshjelp når det innvilges for den ene parten, sjølsagt forutsatt at de begge to er under den økonomiske grensen for fri rettshjelp.