Som representanten Grande er kjent med, satte regjeringen Bondevik II i september 2005 ned et utvalg som bl.a. skal vurdere om det bør etableres et særskilt kontrollorgan som kan foreta etterfølgende kontroll og kvalitetssikring av sakkyndiges rapporter i barnevernssaker. Utvalgets rapport skal foreligge i løpet av denne måneden. Når det gjelder det mer prinsipielle synet på det forhold at de samme personene kan påta seg oppdrag som sakkyndige utredere for den kommunale barnevernstjenesten og samtidig sitte som fagkyndige medlemmer eller meddommere i henholdsvis fylkesnemnd og domstol, vil jeg komme grundig tilbake igjen til det når utvalgets rapport foreligger. Jeg vil imidlertid vise til at det anses for å ha vært, i hvert fall, en styrke for fagkyndige medlemmer av fylkesnemnd og domstol at de har erfaring fra ulike stadier av en barnevernssak. Det er nettopp denne erfaringen og inngående kunnskapen til saksfeltet som gjør at de kan få betegnelsen fagkyndige. For det andre vil jeg vise til at habilitetsreglene som gjelder for fylkesnemnd og domstol, skal sikre at de fagkyndige medlemmene og meddommerne er habile og uavhengige i den enkelte sak. Fagkyndige som har hatt befatning med den aktuelle saken på et tidligere stadium i saken, vil være utelukket fra å delta i behandlingen av saken i fylkesnemnd eller domstol. Det kan imidlertid være et problem dersom de samme fagkyndige stadig påtar seg sakkyndighetsoppdrag for den samme kommunen. I disse tilfellene kan den private part ha en opplevelse av at de sakkyndige som påtar seg utredningsoppdrag for kommunen, ikke framstår som nøytrale og uavhengige fordi de er oppnevnt og betalt av kommunen. For å sikre at de sakkyndige som oppnevnes for å utrede saker for den kommunale barnevernstjenesten, oppleves som uavhengige og nøytrale av den private part, har Barne- og likestillingsdepartementet anmodet fylkesmennene om å bistå kommunene med å utpeke en sakkyndig i saker der kommunen og den private part ikke kommer fram til enighet om hvem som skal oppnevnes. Dette innebærer at kommunene i slike tilfeller kan henvende seg til fylkesmannen, som vil utpeke den sakkyndige. Den sakkyndige vil i disse tilfellene bli utpekt fra register over fagkyndige som har gjennomført opplæringsprogrammet i barnefaglig sakkyndighetsarbeid. Registeret administreres av Norsk Psykologforening og ajourføres jevnlig. Til slutt vil jeg gjøre oppmerksom på at det i dag er vanskelig å rekruttere et tilstrekkelig antall fagkyndige til å påta seg de nevnte oppdragene. Dersom det skulle etableres en ordning som innebærer at de fagkyndige enten må arbeide som sakkyndige utredere for den kommunale barnevernstjenesten eller som medlemmer av fylkesnemnd eller domstol, vil denne rekrutteringen naturlig nok bli vanskeligere.