Standpunktet når det gjelder stykkprisfinansiering, er bevisst og gjennomtenkt. Men representanten stilte spørsmålet i en form som lett kunne oppfattes på en annen måte, nemlig om det er tilsiktet at man ønsker å oppnå de resultatene hun beskrev, og svaret på det er selvfølgelig et kategorisk nei. Sannheten er jo at ingen kjenner det ideelle blandingsforhold når det gjelder finansieringsformen, om det er 60–40 den ene veien, 60–40 den andre veien, eller 50–50, vet ingen av oss med sikkerhet. Derfor er det grunn til at man på dette området prøver seg frem og så vurderer resultatene når man vet hvordan resultatene er, og ikke nøyer seg med å postulere at resultatene kommer til å bli det ene eller det andre.