I St.prp. nr. 1 kapittel 2 som vi nå behandler, er det redegjort for prioriterte oppgaver i 2007 fra Finansdepartementets side. Gjennomføring av internasjonale forpliktelser og modernisering og oppdatering av regelverk på finansmarkedsområdet er et slikt prioritert område. I denne sammenheng er det en stor utfordring hvordan vi som myndigheter møter den sterke veksten i utbredelsen av foretaksformen Norsk Avdeling Av Utenlandsk Foretak, det såkalte NUF. I dag er det svært ulike rammebetingelser for denne selskapsformen og vanlige norske unoterte aksjeselskaper. Det er svært viktig at Finansdepartementet og Regjeringa går nærmere inn i dette temaet for å sikre en større grad av nasjonal styring av rammebetingelsene. Dette arbeidet må kombineres med en prioritert innsats mot skatte- og avgiftsunndragelser og annen økonomisk kriminalitet. Derfor er det gledelig at vi får bred oppslutning om den satsing på skatteoppkreving og på skatteetaten som vi her ser. Det som komiteens leder, Reidar Sandal, har sagt, viser at Fremskrittspartiets politikk er så svak at den på en fundamental måte vil være med på å rive grunnlaget unna en skatteetat som er helt nødvendig for at vi skal få en videreføring av den sterke oppslutning om vår skatte- og avgiftspolitikk. En annen prioritert oppgave er kjøp av klimakvoter. Klima- og forurensingsspørsmål er en enormt stor utfordring, og det er gledelig og svært godt mottatt i befolkninga at Regjeringa har høye ambisjoner på dette området. De høye ambisjonene må kombineres med et aktivt øye for å videreføre, ja styrke et allsidig næringsliv, og det er en svært krevende oppgave. Det som er hovedutfordringa i forhold til klimaspørsmålet og forurensningsspørsmålet, er omlegginga av energikjedene fra ikke-fornybare energikilder til fornybare energikilder. Dette krever svært store investeringer. Det er investeringer som har stor lønnsomhet på sikt, men det er først på lengre sikt. Det innebærer store omstillinger, krever mye faglært arbeidskraft og er altså en tematikk som krever en helhetstenkning. Jeg er veldig glad for at Regjeringa legger opp til det. I budsjettet for 2007 er det lagt opp til et beskjedent kjøp av klimakvoter. Jeg vil i den forbindelse understreke det som står i Soria Moria-erklæringa: «Regjeringen vil sikre at betydelige deler av Norges klimaforpliktelser fra Kyoto-avtalen skjer nasjonalt.» Klima- og forurensningsutfordringene er internasjonale, men må løses konkret lokalt gjennom nasjonalstatens virkemidler. Kjøp av kvoter kan være ett virkemiddel, men langt viktigere er, som jeg sa, en omlegging av energikjedene. Her inngår elektrisitetsproduksjon fra gass uten CO2-utslipp som et svært viktig bidrag. Det viktigste i denne innstillinga er det som sies om Grunnfond for fornybar energi og energieffektivisering. Her får vi nå en start med en bevilgning på 10 milliarder kr for 2007. Det er sagt at det skal komme en ytterligere bevilgning på 10 milliarder kr på budsjettet for 2009. Det gir en samlet avkastning på 880 mill. kr. Mens Fremskrittspartiet subsidiært støtter Regjeringas forslag på dette punktet, vil Høyre og Venstre ha omkamp om grønne sertifikater. De går derfor mot bevilgninga på 10 milliarder kr til det som på folkemunne kalles Energifondet. At Høyre er ideologisk styrt av ensidige markedsløsninger, er forutsigbart, men at Venstre er så ideologisk dogmatiske at de endog går mot Energifondet, er svært klargjørende. Senterpartiet mener at det trengs en forsterket innsats når det gjelder å stimulere til produksjon av fornybar energi. Lønnsomheten i produksjon av eksempelvis biovarme og vindkraft er områder som må forbedres, for at vi skal få til de energiendringene som er helt nødvendige. Til slutt Garantiordningen for investeringer i og eksport til utviklingsland, u-landsordninga: Dette er et viktig og nyttig supplement til Garanti-Instituttet for Eksportkreditt. Det er svært gledelig at vi i denne innstillinga kan øke det totale tilsagnet, slik at ansvarsrammen for u-landsordninga økes fra 1,5 milliarder til 2,1 milliarder kr uten nye bevilgninger til grunnfondet, fordi risikoen har vist seg å være lavere enn tidligere beregnet. Dette er en nyttig ordning, som er mye brukt, bl.a. i Afrika.