Det er positivt at arbeidstakere fra EØS-land kommer til Norge for å arbeide. Vi trenger flere hender i bl.a. bygg- og anleggsbransjen og i landbruksnæringen. Innvandret arbeidskraft gjør det mulig for oss å opprettholde et høyt aktivitetsnivå, samtidig som lønnsutviklingen er moderat og prisutviklingen begrenset. Dette er ikke minst viktig for å bevare eksportnæringenes konkurransemuligheter. Arbeidsinnvandring er imidlertid ikke bare en fordel for «oss». Arbeidsinnvandring gir også mange familier i de nye EØS-landene muligheter til å legge seg opp penger ved å arbeide i Norge i en periode. På 1950- og 1960-tallet var det f.eks. ikke få familiefedre fra Sørlandet som reiste til Amerika, arbeidet som «floorleggere» og sparte opp tilstrekkelige midler til at husdrømmer og ønsker om bil kunne realiseres ved retur til Norge. For Kristelig Folkeparti er det grunnleggende viktig og en forutsetning for at arbeidsinnvandring kan sies å være forsvarlig og ønskelig, at innvandret arbeidskraft tilbys norske lønns- og arbeidsvilkår. Vi kan f.eks. ikke akseptere at polske og latviske arbeidere gis en lønn i Norge som tilsvarer hva de ville fått utbetalt i hjemlandet. En slik praksis ville vært uverdig for de utenlandske arbeidstakerne og uheldig for utviklingen på det norske arbeidsmarkedet. Jeg er glad for at arbeids- og inkluderingsministeren viser et stort engasjement for å finne tiltak som forhindrer sosial dumping. Det er etter Kristelig Folkepartis mening svært viktig at dette problemet adresseres ut fra et bredt sett av virkemidler. Arbeidstilsynet og Petroleumstilsynet må ha tilstrekkelige ressurser og kompetanse, og etter Kristelig Folkepartis mening er det nødvendig å gi tilsynene muligheter for å ilegge tvangsmulkt ved manglende oppfølging av vedtakene etter allmenngjøringsloven. Overgangsordningene for arbeidstakere fra nye EØS-land har så langt fungert etter hensikten. De er administrativt enkle, med gjennomgående kort saksbehandlingstid. Og jeg vil påpeke at både LO og NHO i høringene på Stortinget har uttalt at overgangsordningene ikke er til hinder for å skaffe nødvendig arbeidskraft. Overgangsordningene er et viktig virkemiddel for å sikre utenlandske arbeidstakere forsvarlige lønns- og arbeidsvilkår i Norge. Vi vet at arbeidsgivere i enkelte tilfeller har tilbudt utenlandske arbeidere en urimelig lav lønn, og det er nødvendig å kunne forhindre dette. Etter Kristelig Folkepartis mening må overgangsordningene videreføres fram til vi har flere virkemidler mot sosial dumping på plass. Det er positivt at Regjeringen tar sikte på å komme tilbake til dette allerede i revidert nasjonalbudsjett, og det er i den forbindelse naturlig at Stortinget på ny vurderer behovet for videreføring av overgangsordningene. For Kristelig Folkeparti er det ikke et mål at overgangsordningene skal vare ut hele treårsperioden. Overgangsordningene gjelder ikke for tjenesteytere, selvstendig næringsdrivende og bedriftsetableringer. Allmenngjøringsloven avhjelper til en viss grad dette, men etter min og Kristelig Folkepartis mening er det særlig viktig at Regjeringen arbeider med tiltak mot sosial dumping for de grupper av arbeidstakere som ikke omfattes av overgangsordningene. Kristelig Folkeparti mener det er nødvendig at man fra politiske myndigheters side prioriterer arbeidet for seriøsitet i arbeidsmarkedet høyt. Skal målet om gode arbeidsvilkår for alle som arbeider her i landet, nås, må Regjeringen ha god kontakt med alle arbeidslivets parter. Vi forventer at det etableres en god kontakt med både arbeidsgiver- og arbeidstakersiden om disse spørsmål, og at også andre arbeidstakerorganisasjoner enn LO lyttes til. Jeg viser til innstillingen og ser fram til en ny debatt om arbeidsinnvandring og sosial dumping i forbindelse med framleggingen av revidert nasjonalbudsjett.