Da jeg tegnet meg på talerlisten, var det nettopp av den grunn at finansministeren og representanten Reidar Sandal hadde fått en utfordring fra både Hans Olav Syversen og Lars Sponheim som ikke var besvart. Det er veldig avgjørende at den utfordringen besvares i løpet av dette møtet, for nå er det mange hundre tusen enkeltmennesker, en rekke bedrifter og også forsikringsselskaper som er usikre på hvordan man skal håndtere situasjonen knyttet til IPA og individuell og kollektiv livrente. La meg også understreke at jeg er veldig glad for de hovedsignalene som er kommet fra flertallspartiene, for Høyre er svært opptatt av at vi skal få til et bredt forlik om pensjon, og vi er svært opptatt av at det skal være mulig med privat pensjonssparing med skattefradrag. La meg bare gjenta de to hovedutfordringene som er gitt. Det første knytter seg til at dersom det blir en bred enighet om pensjonssystemet, skal det åpnes for pensjonssparing med skattefradrag, og i den debatten skal det være mulig å gjeninnføre både IPA og individuell og kollektiv livrente med skattefradrag. Jeg forstår det også dit hen at man ikke ekskluderer noen av de ordningene i den videre diskusjon. Det andre – og det er det viktig at vi får bekreftet – er at overgangsordningene innebærer at man ikke får en stor avvikling av individuell og kollektiv livrente, av forsikringstekniske grunner. Det er disse overgangsordningene som nå er veldig avgjørende, for hvis det ikke kommer på plass slike overgangsordninger, blir konsekvensen at de kollektive livrentene avvikles. Og det er problematisk, for mange av dem er kommet som en konsekvens av avtaler mellom arbeidsgivere og arbeidstakere. Da er det ikke bare for arbeidsgiver, slik representanten Sandal sier, å stoppe innbetalingen på disse, for innbetalingene er en del av en avtale mellom arbeidstaker og arbeidsgiver. Jeg håper at Sandal eller finansministeren kan bekrefte at det vil komme på plass overgangsordninger som innebærer at man ikke får en avvikling av individuelle og kollektive livrenter som en konsekvens av slike forsikringstekniske grunner. Så har jeg respekt for at regjeringspartiene ikke vil forplikte seg til ordninger uten at man vet at man får til en pensjonsavtale. Men så lenge det er en mulighet at denne pensjonsavtalen kommer på plass, og at dette kan være en del av det, tror jeg vi alle er tjent med at overgangsordningene er tilpasset, og at det kan bli en realitet.