Jeg er klar over at det er en arbeidsgruppe som nå er i sluttfasen med sitt arbeid. Vi har hørt at det kanskje er et litt ulikt syn på hvor en slik – hva skal vi si – oppfølgingsgruppe skal forankres. Mitt anliggende er at vi ikke må komme i en situasjon hvor den organisatoriske løsningen blir slik at den f.eks. ene og alene havner i helsevesenet, noe som vil gjøre at man av og til, dessverre, kan skjule seg bak taushetspliktsbestemmelser. Jeg vil gjerne ha statsrådens klare svar på om han er enig i at en slik organisatorisk løsning ikke må bli fasiten.