Regjeringen har tatt et kjempeløft for samferdsel. Vi leverer det vi har lovt i Soria Moria-erklæringen, og det vi har lovt i Nasjonal transportplan. Nasjonal transportplan var for øvrig Fremskrittspartiet enig i – og stemte for i Stortinget. Tidligere i debatten spurte representanten Hoksrud om hvorfor det ville være en katastrofe dersom bevilgningene til jernbane var blitt liggende på det nivået som beskrives som litt under nivået i Regjeringens budsjett for 2006. Jeg vet ikke hva representanten Hoksrud kaller katastrofe, men helt sikkert er det at det ville ikke ha blitt lett for jernbanesektoren i Norge dersom Fremskrittspartiets forslag hadde blitt vedtatt. For det første er det slik at Regjeringen øker bevilgningene til jernbanen med 950 mill. kr, altså tett opp under 1 milliard kr, mens Fremskrittspartiet kutter med 1,9 milliarder kr. Dette kuttet fordeler de slik: minus 650 mill. kr til drift og vedlikehold, altså 20 pst. kutt, og minus 850 mill. kr til investeringer, altså 38 pst. kutt. Videre kutter de med 400 mill. kr i kjøp av persontogstransporttjenester, altså 25 pst. Man bør huske på at da vi leverte vårt budsjett for 2006, ble det ikke akkurat applaudert. Tilstanden for norsk jernbane er ikke fryd og gammen. Fremskrittspartiets kutt er dermed med på å gjøre en stor utfordring enda større. Jeg synes det er alvorlig å kutte i drift og vedlikehold. Dette kaller jeg kutt i sikkerhet. Det jeg trodde Fremskrittspartiet egentlig var opptatt av, men det er kanskje slik at for Fremskrittspartiet er det bare bilistenes sikkerhet som er det viktige. Kuttene på 400 mill. kr i persontogstransporttjenester ville f.eks. ha ført til at vi hadde måttet legge ned Meråkerbanen – i Per Sandbergs eget fylke – og vi hadde måttet legge ned Nordlandsbanen. Kuttene i investeringer ville ha gjort det umulig å gjennomføre utbygging av dobbeltspor på Lysaker. Fremskrittspartiet ville dermed ha tvunget folk flest over i bilkø og vekk fra toget. Kanskje har Fremskrittspartiet innsett at deres galluper øker proporsjonalt med bilkøene, og at de derfor gjør det de kan for å hindre gode løsninger? Det er tydeligvis et mål for Fremskrittspartiet at folk flest skal stå i kø, kø og atter kø. Vi velger å satse på både vei og bane. Vi har løsninger for framtiden, og vi viser med dette budsjettet at vi kan levere.