Jeg må litt tilbake til runden om grønne sertifikater. Statsministeren kom i skade for å si at han godt kunne skrive ned regnestykkene, selv om de var veldig enkle å forstå. Han gav nærmest inntrykk av at vi i opposisjonen rett og slett var litt for dumme til å klare å forstå det Regjeringen hadde gjort, eller ikke hadde gjort i sakens anledning. Det er en alvorlig påstand, og jeg synes det er å ødelegge litt av alvoret knyttet til utfordringen rundt de grønne sertifikater, i en situasjon som er ganske unik, nemlig der både miljøbevegelsen, næringslivet, bransjeorganisasjonene og et samlet storting har vært enige om ambisjonsnivået. Spørsmålene blir da: Har statsministeren hatt noe engasjement i dette spørsmålet i det hele tatt? Har statsministeren tatt seg bryet med å ta kontakt med den svenske statsministeren, for å se om det hadde vært mulig å få på plass en avtale som ville vært både i Norges og i Sveriges interesse? Eller er det slik at det samarbeidet som statsministeren inviterte Stortinget til, ikke lenger er verdt noe, og at han derved heller ikke vil gi oss innsyn i de bakenforliggende forhandlingene om noe så viktig som dette spørsmålet?