Jeg er svært fornøyd med at denne regjeringen gjennom rusreformen har satt rusmiddelmisbrukernes pasientrettigheter og behovet for et helhetlig oppfølgingstilbud på dagsordenen. Jeg vil takke helseministeren for omfattende, klare og gode svar på mitt spørsmål om utfordringene knyttet til oppfølging av retten til individuell plan. Grunnen til at jeg tok opp spørsmålet om individuell plan, er at det finnes, som sagt tidligere her, flere eksempler på at praktiseringen så langt ikke har fungert etter forutsetningene. Vi opplever dessverre altfor ofte at pasienter med store rusproblemer som tar overdose, gjentatte ganger sendes ut på gaten igjen av helseforetakene, uten at det blir tilrettelagt for samarbeid med kommunene og førstelinjehelsetjenesten om oppfølging gjennom en individuell plan. Overdose er ofte et rop om hjelp, og konsekvensene for den enkelte rusmiddelmisbruker og vedkommendes familie kan bli alvorlig store. I tillegg er det dårlig ressursbruk for samfunnet, da vi ser eksempler på at hele familier ofte ender opp som pasienter i helse- og omsorgssystemet. Helseministeren viser i sitt svar til at det allerede er tatt flere viktige grep, og at de regionale helseforetakene nå er pålagt å sikre utarbeidelse av individuell plan i samarbeid med kommunen. To viktige grep som helseministeren her nevnte, vil bli internkontroll og internrevisjon. Jeg tror det er utrolig viktig å få på plass for å kunne følge med utviklingen videre og i framtiden sette fingeren på det som ikke fungerer. Vi står overfor enorme utfordringer når det gjelder tilbudet til mennesker med sammensatte diagnoser knyttet til rus og psykiske lidelser. Jeg er derfor glad for at helseministeren i sitt svar forsikrer at innsatsen overfor disse gruppene skal prioriteres framover, og at han vil følge utviklingen på området svært nøye. Jeg har lyst til å stille et oppfølgingsspørsmål til statsråden. Det finnes en rekke frivillige organisasjoner over hele landet som har lang og god erfaring med individuell oppfølging av rusmiddelmisbrukere, og som besitter svært viktig kompetanse på bruk av oppfølgingsprogrammer og nettverk i dette arbeidet. Hvordan vil helse- og omsorgsministeren sikre at den kompetansen de frivillige organisasjonene besitter, i framtiden blir aktivt benyttet i de regionale helseforetakenes og kommunenes arbeid med individuelle planer?