Jeg kjenner det er godt å kunne stå her i dag og behandle neste års kommunebudsjett, som stadig får bedre kår med denne regjeringens satsing på offentlige velferdstjenester. Det er viktig for Arbeiderpartiet at vi beholder en del av vår historie. Vi er kjent for å skape fellesskapsløsninger. Vi har alltid ment, og mener fremdeles, at flere hoder sammen tenker bedre og løser større oppgaver. Det er samtidig gledelig å se at de partiene som sørget for det stramme beltet rundt kommuneøkonomien den siste fireårsperioden, nå faktisk erkjenner at dette har vært hard kost for kommunene. De øker sine overføringer, de også – faktisk slik at de ønsker å toppe flertallspartienes. Med budsjettene for 2006 og 2007 har Regjeringen nå økt overføringene til kommunene med om lag 13 milliarder kr. Dette var et være eller ikke være for mange kommuner, og vi er stolte over å ha valgt å prioritere så tydelig. Det tror jeg folk setter pris på. Jeg tenkte å trekke fram noe av den litt unge profilen som jeg mener statsbudsjettet har på vårt felt, og det er jeg glad for er mulig å gjøre. Vi sender med en liten ønskeliste med de frie inntektene. Barnehagesatsingen flertallet legger opp til i 2007, er absolutt en nødvendighet for å få på plass en av de mest ønskede velferdstjenester som har vært etterspurt i lang tid – nemlig barnehager. Det er Arbeiderpartiets klare visjon å sørge for at vi når full barnehagedekning innen utgangen av 2007. Det er ingen ting som tyder på at vi kan senke tempoet fra 2006, tvert imot. Det viser seg også at det kommer an på de største byene om vi klarer å nå målet, men vi har en klar oppfordring til dem om at de bør klare det. Det er forventet. Det er et sterkt behov der ute for mange småbarnsforeldre som ønsker å bidra på et allerede trengende arbeidsmarked. Dessuten er den økonomiske utviklingen i dette landet tøff for dem med én inntekt å leve av. Barnehagen vil også endelig bli anerkjent som den første læringsarenaen, slik den faktisk er – nå godt plassert under Kunnskapsdepartementet. Så til læremidler i videregående skole. Endelig er vi i gang igjen. Første steg til gratis skolebøker på videregående skole blir igangsatt. Dette blir tilskudd som fylkeskommunene disponerer, og det blir mulig med lokale tilpasninger i ordningen. Vi lovte gratis skolebøker til alle innenfor denne perioden, og intensjonen vår er helt klart å holde det løftet. For ungdommen betyr dette mye, men samtidig sender det signaler om at kunnskap og utdanning er noe vi setter pris på i vårt samfunn. Det skal ikke være privatøkonomien som holder folk fra å ta en utdanning. Det er god samfunnsøkonomisk politikk, men for Arbeiderpartiet er det også en god velferdspolitikk. Psykisk helse er nok den største og kanskje den mest krevende helseutfordringen Kommune-Norge skal arbeide med framover. Antall henvendelser stiger, og dramatisk nok er henvendelser fra barn og ungdom skremmende høye. Køene blir lengre, og det er helt klart behov for en innsats på dette feltet. Gjennom å øke aktiviteten på forebygging, som helsestasjon for ungdom, opplysninger og oppsøkende virksomhet i unge miljøer, håper vi å kunne gjøre en del her. Det er en vanskelig gruppe å nå, men vi ønsker at helsevesenet tar initiativ til å senke terskler mellom fagavdelinger, spesielt for at skole og barnehager skal bli bedre skolert på dette feltet. Antall henvisninger derfra bekrefter beklageligvis ikke det vi ønsker i forhold til å nå barn og unge så tidlig som mulig. Denne debatten er også en viktig verdidebatt om hva slags samfunn vi er i ferd med å få, der stadig flere unge mennesker faller ut på et vis. Dette statsbudsjettet setter faktisk en dagsorden for mange slike sentrale debatter gjennom Handlingsplanen mot fattigdom og Handlingsplan for integrering og inkludering. Vi, Arbeiderpartiets medlemmer i komiteen, er stolte av å kunne presentere vårt første selvlagde budsjett for kommunalfeltet. Vi ser at det har en god profil, og vi bruker Soria Moria-erklæringen som hovedverktøy for å utforme politikken vår. Det gjør oss ansvarlige, og jeg tror folk vil kjenne igjen den gode venstrepolitikken som seiret i valgkampen. Men vi er ikke ferdige. Vi har mye igjen. Samfunnsdebatten går, og vi henger på.