Jeg slutter meg helt til representanten Lånkes innfallsvinkel når det gjelder at det må være de religiøse miljøene selv som driver dialogen, ikke Regjeringen – vi skal legge til rette for det. Nå tror jeg den lille budsjettjusteringen ikke har hatt noen vesentlig konsekvens, men det er klart at hvis det kommer initiativ fra disse rådene og dialogforumene om at de trenger økt spillerom, skal vi selvsagt se på det. Jeg tror dette er en ganske vanskelig balansegang for oss, for på den ene siden skal vi ha religionsfrihet, og folk skal både utøve sin religion og fastsette de verdier og normer som de ønsker innenfor sine religiøse trossamfunn, men samtidig, og det er litt viktig, må et samfunn som skal fungere flerkulturelt, også ha noen felles verdier og normer, og det finnes grenser for hva man skal gjøre innenfor religionsfrihet. Vi godtar f.eks. ikke omskjæring med begrunnelse i kultur eller religion, og vi godtar ikke kvinnediskriminering med begrunnelse i religion og kultur. Det finnes noen fellesverdier som vi må slå ring om hvis vi skal fungere som flerkulturelt samfunn. Det er akkurat den balansen mellom religionsfrihet og et velfungerende felles samfunn som det er så vanskelig, utfordrende og viktig å finne.