Stortinget er nå i ferd med å fullføre behandlingen av offentlighetsloven, som i sin nye form vil legge til rette for åpenhet på en rekke nye områder. Det legges òg stor vekt på at en skal stimulere til meroffentlighet, slik at det blir innsyn i stadig større deler av forvaltningens arbeidsområde. Det er det bakteppet vi har når vi nå diskuterer og det den senere tid har vært debatt rundt spørsmålet om åpenhet knyttet til regnskapene til stortingsgruppene. Vi i Venstre mener det er svært viktig at stortingsgruppene og Stortinget, som ikke er omfattet av offentlighetsloven, viser vei og viser den vilje til meroffentlighet og åpenhet som vi forventer at forvaltningen skal vise på stadig flere områder. Vi mener òg det er viktig med åpenhet rundt de midlene som går til stortingsgruppene, for å legitimere disse støtteordningene. Det skal være fullt innsyn i politikernes rammevilkår, og en skal ikke lure på hva det er en ikke vet. Venstre har som eneste stortingsgruppe valgt å praktisere full åpenhet knyttet til stortingsgruppens regnskap. Det har vært uproblematisk både når det gjelder arbeidsbelastning og innvending knyttet til personvern, som en har hørt noen har framført i den offentlige debatt, og som for øvrig alltid er klassiske innvendinger brukt på offentlighetsprinsippet på andre områder der det anvendes. Vi har fremmet et forslag der vi ber Presidentskapet komme med et opplegg som sikrer fullt innsyn i stortingsgruppenes regnskap. Selvsagt vil personvernhensyn bli ivaretatt her, slik det blir der offentlighetsloven gjelder og sikrer innsyn. Da Venstre valgte å åpne sine regnskap, svarte de andre partiene nei, det var ikke behov for endringer, større åpenhet, enn det som var praksis. En la vekt på i det felles tilsvaret partiene hadde, at dette ønsket en å styre med selv. Dette ble for SVs parlamentariske leder, Inge Ryan, kombinert med vektlegging av praktiske innvendinger, i tillegg til at han overfor VG sa at hans erfaringer med nettopp VG var en del av bakgrunnen for hans skepsis. Denne situasjonsbestemte argumentasjonen gir svært dårlig signaleffekt til andre som nå skal møte en offentlighetslov hvor det blir oppfordret til å vise åpenhet og praktisere meroffentlighet. Det vi har fått illustrert under debatten om åpenhet rundt regnskapene, er at åpenhet virker. Det som for en uke siden var en klar avvisning av at det var behov for endringer, behov for økt åpenhet, har nå resultert i at flere er i ferd med å justere sine standpunkt. Nå er det som var et forslag en ikke ønsket å gå inn på, blitt et unødvendig forslag, fordi en allerede arbeider med et tilsvarende mål, nemlig å få større åpenhet. Denne snuoperasjonen kan en enklest se på SVs håndtering av dette. Det startet med et nei til behov for endringer. Så var det en fase i midten der en sa en ønsket åpenhet og var helt på linje med Venstre. Og så har en til slutt fått klarlagt at det var nettopp SV som tok initiativet til dette felles brevet som slo fast overfor VG og andre at en ikke ønsket å medvirke til endringer på dette området; den praksis som var, var tilfredsstillende. I dag har SV mulighet til å avklare hva som er partiets standpunkt, og hvis det er slik at en er enig med Venstre, er det naturlig å stemme med Venstre. Jeg registrerer med tilfredshet at stortingspresident Jagland i dag sier til VG at han har stor forståelse for krav om økt åpenhet – altså en forståelse som ikke kom til uttrykk i det fellesbrevet partiene hadde for noen dager siden. Han sier videre at han ser for seg det samme systemet som hos sentraladministrasjonen, nemlig at offentligheten får innsyn i det man ber om. Det er nettopp det som er Venstres forslag, og jeg har den forventing at den senere tids debatt fører til at det blir bred tilslutning til det forslaget vi har fremmet for votering.