Så urettferdig som verdens ressurser er fordelt, og så mye makt som de store markedsaktørene har, er ikke problemet i norsk politisk debatt at det er for mange som stiller spørsmål ved hvordan dette kan organiseres annerledes for framtiden, det er for få. Vi ønsker jo å ha en diskusjon om på hvilken måte en kan sikre at en i større grad tar hensyn til arbeidsplasser, til produksjon, til folks arbeidsliv, til folks rettigheter i arbeidslivet – alle slike spørsmål – så den debatten tåler vi veldig godt. Når det så kommer til Regjeringens politikk – det som skal gjennomføres fra år til år, og forslag som skal fremmes i Stortinget – er vi opptatt av at to ting. Det ene er at vi skal ha et næringsliv som har skikkelige rammebetingelser, og som ikke har noen unnskyldninger for å flytte deler av produksjonen ut. Det andre er at vi skal ha et rettferdig skattesystem. Hvis en skal ha et rettferdig skattesystem, kan man ikke som Venstre nå har begynt med, hoppe over de formuene som er akkumulert gjennom år. Da må man også sørge for en rettferdig beskatning.