Regjeringa er innstilt på å ta det ansvaret vi har i forhold til å bidra til å sikre det nødvendige antall flere ansatte vi trenger i denne viktige sektoren. Da må vi, som representanten Dørum sier, både sørge for at vi utdanner flere på alle nivåer, og vi må også sørge for at vi videreutdanner noen av dem vi allerede har i sektoren, som gjør en utmerket jobb. Men i lys av at det blir flere som har mer sammensatte lidelser, mer kroniske sjukdommer, trengs det å få enda mer kompetanse inn. Derfor må vi også videreutdanne. Vi må også forsøke å få tilbake noen av dem som har forsvunnet over i andre yrker, få dem tilbake og fortelle at dette faktisk er interessante, spennende og morsomme jobber. Og så må vi også sørge for at en del av dem som nå støtes ut – til og med i min alder, og jeg har ennå ikke fylt 40 år – og som kan bidra med noe, men som ikke kan bidra 100 pst., også får en plass, altså det inkluderende arbeidsliv. Vi må starte med rådgivningstjenesten i skolen. Jeg var nylig og besøkte hjelpepleierlinja ved Sandaker videregående skole, eller det som nå blir fagarbeiderlinja. Det de sa, var at rådgivningstjenesten nesten ikke hadde nevnt dem, og at de gutta som gikk der, nesten ble latterliggjort fordi de gikk der. Så vi jobber over et bredt felt, det skal representanten Dørum være trygg på.