Som representant for Arbeiderpartiet har det vært spennende å se om Fremskrittspartiet i sitt alternative budsjett klarte å finne inndekning for det de selv tidligere har foreslått. I vår foreslo Fremskrittspartiet å rette opp alle skjevhetene i helseregionenes økonomi. Kostnaden ble anslått til rundt 3 milliarder kr. I sitt eget alternative budsjett legger Fremskrittspartiet inn bare 50 mill. kr til dette. Fremskrittspartiet har foreslått å slette gjelden til bompengeselskap. Kostnaden er mellom 10 og 13 milliarder kr. I budsjettet legger Fremskrittspartiet ikke inn penger. Fremskrittspartiet har også foreslått å bruke rundt 10 milliarder kr på vedlikehold av fylkesveger. I budsjettet foreslår de 200 mill. kr til en grusvegpakke. Representantforslagene fra Fremskrittspartiet og de samme representantenes forslag til alternativt statsbudsjett er to forskjellige verdener. Hvordan skal velgerne kunne stole på at Fremskrittspartiet i framtiden vil følge opp sine egne forslag? Svaret er: Velgerne kan ikke stole på det. Regjeringens budsjettforslag viser en annen retning. Vi holder løftene om å satse på velferd framfor skattelette. I statsbudsjettet for 2007 styrker Regjeringen innsatsen for skole og eldreomsorg gjennom et historisk løft for kommuneøkonomien. Både sykehusene og bistanden styrkes med 2,2 milliarder kr hver, og vi styrker transport med 2,1 milliarder kr. I tillegg øker Regjeringen satsingene på kultur og justis og innfører gratis læremidler i den videregående skolen. Fremskrittspartiet sier retorisk at de vil satse både på velferd og på skattelettelser. Det gjør de med en økonomisk politikk som ville gitt tusenvis av boliglåntakere betalingsproblemer og ført ansatte i konkurranseutsatt industri ut i arbeidsledighet. Men på tross av den hemningsløse pengebruken ser vi hvordan Fremskrittspartiet prioriterer. Når de foreslår å bruke 25 milliarder kr til skattelette og f.eks. bare 1,3 milliarder kr til sykehus, ser vi at det ene er mye viktigere enn det andre. Hvordan kan velgerne vite at Fremskrittspartiet vil prioritere helse i eventuelle forhandlinger med andre partier? Svaret er: Velgerne kan ikke vite det. I Regjeringens budsjettforslag trappes bistanden videre opp og økes med over 2 milliarder kr. Dette er en satsing som bidrar til fattigdomsbekjempelse, til utvikling og vekst, en satsing som redder liv. I Fremskrittspartiets budsjettforslag kuttes over 10 milliarder kr i bistand til verdens fattigste, fordi de mener bistanden ikke virker. Fattigdommen er brutal, og mange trenger mer hjelp. Det er ikke et argument for at bistanden ikke virker, men for at vi må gi mer. Nettopp derfor øker vi bistanden for å nå fram til flere, ikke minst i Afrika. Det er pussig hvis Fremskrittspartiet mener at mindre bistand gir mer hjelp. Hvordan skal velgerne kunne stole på at Fremskrittspartiet er opptatt av utviklingsarbeid når de ikke engang vil ha en styrt nedtrapping av bistanden, men kutter halvparten tvert over fra ett år til neste? Vi vet svaret: Velgerne kan ikke stole på det. Fremskrittspartikoden er å snakke om de svakeste, men prioritere dem som har mest.