I Soria Moria-erklæringen understrekes det at Regjeringen «vil løse de store oppgavene gjennom å satse på fellesskapsløsningene». Det helse- og omsorgsbudsjettet som vedtas i dag, innebærer at sykehusøkonomien styrkes med 2,2 milliarder kr utover pris- og lønnsvekst. Det blir bevilget 700 mill. kr til opptrappingsplanen for psykisk helse og 28 mill. kr til folkehelsearbeid – mindre sosial ulikhet i helse. Vi har aldri før behandlet så mange pasienter, det har aldri før vært så mange ansatte i sykehusene, aldri før så mange årsverk. Det skal vi være stolte av. Samtidig skal vi være ydmyke overfor at vi fortsatt har store helsepolitiske utfordringer framfor oss. Vi må fortsatt gjøre sykehusøkonomien bedre, vi må fortsatt bedre pasientbehandlingen, vi kan fortsatt gjøre mye innen f.eks. kreftbehandling, rus og psykiatri. Vi skal være stolte, men ikke fornøyde. Regjeringspartiene har sagt at vi skal lytte til konstruktive innspill fra opposisjonen. I denne komiteinnstillingen er det flere saker der posisjon og opposisjon har samarbeidet på en god måte. Det beste eksemplet er at regjeringspartiene sammen med Kristelig Folkeparti styrker bidraget til rusomsorg med 20 mill. kr. Ett parti skiller seg ut. Fremskrittspartiet bruker ofte sterke ord f.eks. når det gjelder sykehusøkonomien, selv om representanten Nesvik holdt et moderat innlegg i dag, prisverdig nok. Jeg er helt enig i at vi har store utfordringer framfor oss, og det er nettopp derfor Regjeringen styrker sykehusene og vil fortsette med det. Det viktige er hva man gjør, ikke hva man sier. På tross av Fremskrittspartiets retorikk, som innebærer opphevelse av tyngdeloven og løfter om å satse både på velferd og på skattelettelser, ser vi hvordan de prioriterer når de må velge. Når Fremskrittspartiet foreslår å bruke 25 milliarder kr til skattelette og 1,3 milliarder kr til sykehus, ser vi at det ene er mye viktigere enn det andre. I sitt alternative budsjett legger Fremskrittspartiet altså inn en økning til sykehusene på 1,7 pst. i forhold til Regjeringens forslag. Det er dermed disse 1,7 prosentene som skal utgjøre forskjellen på den katastrofale tilstanden Fremskrittspartiet sier at sykehussektoren er i, og den virkeligheten Fremskrittspartiet ønsker seg. Siden flertallsregjeringen overtok, er egenandelstak 2 senket fra 3 500 til 2 500 kr, og egenandelen på fysioterapi er fjernet. I dette budsjettforslaget blir egenandeler prisjustert. På Fremskrittspartiets egen webside raser Fremskrittspartiet mot økte egenandeler i helsevesenet. Samtidig vet vi at i Ålesund kommune, der de har fremskrittspartistyre, og representanten Nesvik selv er bystyremedlem, har Fremskrittspartiet stemt for prisjustering av en rekke egenandeler i formannskapet. Nesvik kan altså være med på å øke kommunale egenandeler fra sin posisjonsplass i bystyret, men raser fra sin opposisjonsplass når stortingsflertallet gjør det samme. Det er lov å skifte mening, men en kan ikke mene to ting på én gang. I Regjeringens forslag til statsbudsjett blir skjevdelingen mellom helseregionene rettet opp i tråd med Stortingets vedtak i 2003. Det er i tråd med Soria Moria-erklæringen, som slår fast at alle «skal ha tilgang til gode og likeverdige helse- og omsorgstjenester, uavhengig av personlig økonomi og bosted». Opprettelse av skjevdeling betyr 256 mill. kr i økte bevilgninger til Helse Vest og Helse Midt-Norge. Dermed rettes fordelingen opp ett år tidligere enn den forrige regjeringen la opp til. Det skal vi være stolte av. Samtidig skal vi være ydmyke overfor at det fortsatt kan finnes skjevheter mellom regionene. Derfor vil vi enda mer: Inntektsfordelingen mellom helseregionene skal gjennomgås på nytt for å se om det fortsatt eksisterer en skjevdeling. Igjen er det stor avstand mellom det Fremskrittspartiet gir inntrykk av at de er for gjennom representantforslag i Stortinget, og det de faktisk er for når de fremmer sine alternative budsjett. I mediene kommer stortingsrepresentanter fra Fremskrittspartiet ofte med krasse ord om at Regjeringen har gjort for lite med skjevdelingen, til tross for at vi har vært ett år raskere enn det den forrige regjeringen la opp til. Dessuten foreslo Fremskrittspartiet tidligere i år å rette opp alle skjevhetene i helseregionenes økonomi. Kostnaden ble anslått til rundt 3 milliarder kr. I sitt alternative budsjettforslag legger Fremskrittspartiet inn 50 mill. kr til dette. Det er flott at Fremskrittspartiet vil legge inn disse pengene, men hvor er ydmykheten i forhold til forskjellen mellom de krasse uttalelsene i media og de mindre beløpene som faktisk blir lagt inn? Det skjer mye bra i helse- og omsorgspolitikken. Arbeiderpartiet er bygd på håp og framtidstro. Samtidig er vi samfunnskritiske og vil ta fatt på oppgavene som står framfor oss. Derfor er vi stolte, men ikke fornøyde.