Det er en veldig interessant problemstilling som nå dras opp, og jeg synes det er grunn til å spørre hva som er de overordnede målene til Regjeringen med utdanningspolitikken, for jeg synes det spriker litt i flere retninger; man skal ha undersøkelser om veldig mange ting – og det er vel og bra. Nå er det jo en sympatisk tanke, naturligvis, det som står i Soria Moria-erklæringen, at alle skal få anledning til å studere. Jeg synes det høres veldig greit ut å ha den muligheten. Men jeg vil spørre om statsråden har tenkt over hva det medfører for en ungdom å havne på feil hylle i livet, det å på en måte komme inn på et studium som man overhodet ikke matcher. Det er flere enn Kai A. Olsen som har tatt til orde for adgangsbegrensninger. NTNU i Trondheim har også gått inn for å lukke alle studieprogrammene, og jeg går ut fra at det skjer i samråd med departementet og statsråden. Jeg får ikke dette helt til å gå opp i forhold til Soria Moria-erklæringen, som sier at alle skal få komme til. Så mitt spørsmål er: Hva er det overordnede målet for studiepolitikken, for utdanningen, og hvor vil egentlig Regjeringen med dette?