I Dokument nr. 8:101 for 2005-2006 fremmer representanter for Fremskrittspartiet forslag om at Regjeringen gjennomfører konsekvensutredning av effektene både ved vern av Vefsna og gjennomføring av en utbygging som «Muligheter Helgeland» skisserer. Videre foreslås det at det gjennomføres en folkeavstemning om vern eller utbygging av Vefsna i kommunene Vefsn, Grane, Hattfjelldal og Hemnes etter at konsekvensutredningen er ferdigstilt. I innstillingen fra komiteen har også representantene fra Høyre sluttet seg til forslaget om konsekvensutredning, men de har ikke stilt seg bak forslaget om folkeavstemning. Siden de to partienes representanter foreslår nye utredninger, er det kanskje på sin plass å peke på hvilken saksgang spørsmålet om vern av Vefsna allerede har vært gjennom. I St.prp. nr. 75 for 2003-2004, Supplering av Verneplan for vassdrag, framlagt av den forrige Bondevik-regjeringen, hvor altså Høyre, som nå ber om konsekvensutredning, var det største partiet, ble spørsmålet om vern av Vefsna utredet, på samme måte som alle andre vassdrag som ble vurdert for vern. Det er et betydelig stykke arbeid som gjøres i slike saker. I forbindelse med supplering av Verneplanen ble det nedsatt en styringsgruppe fra NVE og Direktoratet for naturforvaltning, en rådgivende gruppe bestående av representanter fra kommuner, fylkeskommuner og statlige etater, og bransje- og interesseorganisasjoner ble tilknyttet styringsgruppen. Styringsgruppens forslag til vern og ikke vern av de ulike vassdragene ble sendt på en bred høring til lokale og regionale myndigheter, statlige og regionale forvaltningsetater, utbyggere, interesseorganisasjoner og grunneier- og næringsorganisasjoner, som gav til kjenne sine synspunkter. På bakgrunn av styringsgruppens forslag og de innkomne høringsuttalelsene utarbeidet NVE sin innstilling til Olje- og energidepartementet. Også NVEs innstilling ble sendt på bred høring fra departementet, og høringsinnspillene er oppsummert i suppleringsproposisjonen. Etter min mening gir dette et godt beslutningsgrunnlag. Det har Regjeringen tatt konsekvensen av ved at det i regjeringsplattformen er slått fast at Regjeringen går inn for å verne Vefsna. Vefsna-vassdraget er et av de få gjenværende store vassdrag med få inngrep. Det har stor variasjon i landskap, naturtype og biologi – fra høyfjell til fjord. Allikevel: For å belyse enkelte sider av saken ytterligere sendte jeg vernespørsmålet på høring til fylkeskommunen og berørte kommuner i september, med høringsfrist 2. januar. Imidlertid har fylkeskommunen, som ikke har fylkestingssamling før i slutten av februar, bedt om en forlenget høringsfrist. Det har jeg akseptert og forlenget høringsfristen til 1. mars. Man har altså god tid til å få uttalt seg om denne saken, også i neste omgang. Spørsmålet om vern av vassdrag er av vesentlig nasjonal betydning. Vedtak om vern treffes derfor av Stortinget på bakgrunn av grundige faglige vurderinger og omfattende og demokratiske høringsprosesser, der distriktets medvirkning vil stå sentralt. Det er prøvd å så tvil om hva som egentlig er Regjeringens holdning i denne saken. Det er slått uttrykkelig fast i Soria Moria-erklæringen at Vefsna-vassdraget skal vernes. Slik kan det bli når en kort del av et innslag blir sendt i Kveldsnytt. Jeg har sagt – som helt riktig er – at Regjeringen selvfølgelig ikke har behandlet dette spørsmålet ennå. Det skal vi gjøre etter at høringsfristen er gått ut. Det er en rekke temaer som skal behandles, bl.a. saken omkring næringsfond. Men det betyr ikke det samme som at ikke Regjeringen har tenkt å gjøre det som står i Soria Moria-erklæringen, nemlig gjennomføre vern av Vefsna. La meg derfor uttrykkelig slå det fast. Høringsprosessen er reell. Vi skal ha dialog med partene. Det tar vi sikte på å gjøre ikke bare i denne saken, men også i alle andre saker vi har til behandling. Vi prøver å ha en dialog med de berørte parter, ikke minst om den kompensasjon som skal gis gjennom næringsfondet. Det er ikke noe annet enn det jeg har svart på. Når det gjelder vern av Vefsna, er det slått fast i Soria Moria, og det vil bli lagt til grunn for Regjeringens arbeid.