Det vi har vært vitne til de siste dagene, oppleves selvsagt som svært alvorlig og skremmende for veldig mange av oss. Det er bra at Regjeringen så klart gir uttrykk for fasthet, tydelighet og rakryggethet i forhold til å forsvare helt grunnleggende verdier som vi ikke kan gå på akkord med, i særdeleshet ikke når vi er utsatt for trusler og press i form av voldsrelaterte handlinger. Jeg har lyst til først å berømme Regjeringen for den dialog den har hatt med ikke minst opposisjonen gjennom denne perioden. Det er viktig at vi alle har vært godt orientert om utviklingen og situasjonen, og det syns jeg Regjeringen i denne saken har gjort på en utmerket måte. Det har også vært viktig for Fremskrittspartiet å gi Regjeringen arbeidsro til å håndtere denne svært alvorlige situasjonen for å sikre norske borgeres interesser i utlandet, for å sikre vårt diplomati, vårt militære personell, og på alle måter forhindre at konfliktene skal eskalere mer enn nødvendig. Men samtidig med at vi ønsker å gi Regjeringen den arbeidsroen, forventer Fremskrittspartiet selvsagt at Regjeringen står like rakrygget som statsministeren nettopp gav uttrykk for, i å forsvare helt grunnleggende vestlige verdier. Dette er verdier som vi i vår del av verden ser som helt selvsagte, som vi er vokst opp med, som omgir oss i nær sagt alt vi gjør, men det er samtidig verdier som er ukjent for veldig mange mennesker rundt omkring i andre deler av verden. Ytringsfriheten er en slik verdi, en verdi som åpner for debatt, for diskusjon, og som også i vår del av verden oppleves som så ukrenkelig at også de av oss som opplever å bli krenket og såret gjennom ytringsfriheten, faktisk aldri vil la være å forsvare dens betydning, uansett, fordi debatt skaper fremgang. Vi er også glad for at Regjeringen er svært tydelig på fortsatt tilstedeværelse i Afghanistan. Trusler skal ikke føre frem. Det skal ikke være slik at vi trekker våre styrker tilbake når vi blir utsatt for trusler om vold eller andre typer trusler. Men når denne situasjonen roer seg ned, vil den etterlate seg mange spørsmål, mange spørsmål som mange av landets innbyggere forventer svar på og forventer debatt om. Det er jo nettopp i en slik situasjon, på et senere tidspunkt, at vi skal vise verdien av ytringsfrihet gjennom å ta de debattene som vil følge i kjølvannet av dette. Det er debatter om helt grunnleggende verdier i vår del av verden. Det er debatter som kommer til å gripe langt inn i norsk integreringspolitikk, som kommer til å gripe langt inn i hva slags samfunn vi ønsker at Norge skal være, og hva slags samfunn vi ønsker at Norge skal utvikle seg til å bli. Jeg la merke til at statsministeren gav uttrykk for at vi gjennom vår atferd skal hindre konflikter og ikke skape dem. Det kan man lett si seg enig i. Men det må aldri være slik at vi i vår iver etter å hindre konflikter unngår å være tydelig på hva slags verdier vi ønsker at vårt samfunn skal være bygget på. Vi skal aldri gå på akkord med grunnleggende verdier for det norske samfunn, som det norske samfunn har vokst ut fra, og som det store flertall av oss ønsker skal forbli grunnleggende verdier i det norske samfunn. Klarer vi å holde fast ved det og stille som krav og forutsetninger for vellykket integrering i Norge at andre må tilpasse seg våre grunnleggende verdier, ja, da har vi et godt utgangspunkt for en viktig debatt som vil måtte komme. Dette er debatter som Fremskrittspartiet mer enn gjerne vil delta i, og som vi mer enn gjerne vil skal komme, men ikke nå. Nå er vi i en situasjon som krever at vi samler oss rundt Regjeringens arbeid med å sikre våre interesser ute. Men vi er nødt til å ta alvorlig det som nå skjer, fordi det er ikke godt å vite om dette bare er begynnelsen på en utvikling som kommer til å skape store problemer for vår del av verden i mange tiår fremover. Og særlig er det viktig at vi står opp og aldri forlater de helt grunnleggende prinsippene og verdiene som vårt samfunn og vår del av verden er tuftet på, at vi ikke går på akkord når vi blir utsatt for press og trusler.