Jeg ber om ordet til en liten kommentar og til en stemmeforklaring på slutten av dagens debatt. Trontaledebatten er jo opposisjonens debatt, så jeg har lyttet i dag. Jeg har lyttet til opposisjonspartienes innlegg, og jeg har anstrengt meg for å finne en linje, en retning, for hva som skulle være det politiske budskapet fra opposisjonspartiene i dag. Jeg må bekjenne ved slutten av dagen at det har vært veldig vanskelig å klare å finne noen retning eller noen linje i det som har vært framført, da med ett unntak, nemlig at opposisjonen naturligvis har brukt debatten til å hamre på Regjeringen. Det er for så vidt greit, det er opposisjonens rolle, men det har ikke vært mulig å spore andre klare politiske budskap. Egentlig må jeg si at denne avslutningen av debatten som noen en gang i tiden kalte «keiserrunden», ikke har så veldig mye keiserlig over seg i dag, for det ender jo opp i en debatt som ikke handler om politiske saker eller politiske retninger, men som faktisk handler om lekkasjer og om hvem som lekket mest hvor og når. Det synes jeg egentlig er med på å sette karakter på den debatten vi har hatt i dag. Helt på slutten tillater jeg meg å trekke tråden tilbake til noe av det som var temaet tidligere på dagen. Da handlet det litt om tenner, og hvis jeg med ett ord skal gi min karakteristikk av hvordan jeg har opplevd opposisjonens rolle i dag, tillater jeg meg å si: tannløs. Stemmeforklaringen er veldig kort og enkel: Jeg anbefaler Arbeiderpartiets gruppe å stemme mot de forslagene som foreligger.