Jeg er glad for at debatten har vist at det er veldig bred politisk enighet om å gjøre det vi kan for å bidra til at flere kan komme seg fra trygd til arbeid. Dette forslaget er et uttrykk for at vi er utålmodige, fordi det haster med å komme i gang med tiltak som virker. Evalueringen har vist at forsøksordningen hadde noen svakheter. Disse svakhetene ønsker vi å rette opp så fort som mulig. Jeg skjønner at statsråden har behov for å utrede, vurdere, tenke igjennom, ha en helhetlig gjennomgang, som det sies, men forslaget fra vår side er et uttrykk for at vi begynner å bli utålmodige, og at vi venter spent på forslag. Derfor er jeg glad for at statsråden bekrefter her i dag at han vil fremme et slikt forslag til høsten. Det er bra. Men så har jeg et spørsmål til statsråden nå: Ordningen med tidsbegrenset uførestønad kan se ut til å ha utviklet seg til en slags ventestasjon for endelig uførestønad. Hva vil statsråden gjøre for å bidra til at det ikke skal være situasjonen fremover?