La meg først få si at jeg er helt enig med representanten Lønning i at ventetida på poliklinisk behandling for barn og unge som trenger hjelp innenfor psykiatrien, uten tvil er altfor lang. Den varierer også mellom helseregionene. De siste tallene ved utgangen av 3. tertial 2005 viser at ventetida for barn og unge som har fått påbegynt behandling, var 87 dager, hvilket er åtte dager lenger enn for et år siden. Det er pr. i dag 3 639 barn og unge som venter på behandling. Dette er 175 flere enn for et år siden. Tallene viser også at veksten i antall nyhenvisninger nå er i ferd med å avta. 6 106 barn og unge søkte hjelp i 3. tertial 2005, hvilket er 6 pst. færre enn for et år siden. Den sterke økningen i antallet nyhenvisninger av barn og unge de senere årene er den fremste årsaken til at ventetida ikke er redusert. Det er et mål for helsepolitikken at befolkningen skal gis likeverdig tilgang til viktige helsetjenester, uavhengig av bosted og sosiale forhold. Regjeringa ønsker derfor å styrke retten til helsehjelp for barn og unge med psykiske lidelser og unge rusmiddelmisbrukere. Dette er utsatte og sårbare grupper som ikke alltid har fått et tilfredsstillende tilbud innenfor spesialisthelsetjenesten. Jeg vil bekrefte og si så klart jeg kan: Barn og unge skal prioriteres. I bestillerdokumentene for 2006 til de regionale helseforetakene har jeg gitt helt klare signaler om at økt tilgjengelighet og kortere ventetid for behandling av barn og unge i spesialisthelsetjenesten skal prioriteres. Ventetid for vurdering bør ikke overskride ti dager. God tilgjengelighet skal sikres ved å utvide åpningstida på poliklinikkene og gjennom ambulante team. Helseforetak med lav dekningsgrad i tilbudet til barn og unge må gjennomgå sitt tjenestetilbud og iverksette tiltak for å sikre at målet om at 5 pst. av barnebefolkningen skal få tilbud om behandling innen psykisk helsevern, blir nådd innen 2008. Jeg har gitt klare styringssignaler gjennom bestillerdokumentene og foretaksmøtene om at omfanget av avtaler med private kommersielle aktører skal begrenses, slik representanten er kjent med. Dette skjer som et ledd i oppfølgingen av Soria Moria-erklæringa. Offentlige midler skal først og fremst brukes til å behandle pasienter, ikke til å gi overskudd til kommersielle aktører. Jeg kjenner ikke til at det er stor pågang blant kommersielle aktører for å etablere nye tilbud innen psykisk helsevern til barn og unge. Eventuell ledig kapasitet i foretakene skal utnyttes best mulig, bl.a. gjennom god arbeidsdeling i og mellom sjukehusene. Det er de regionale helseforetakenes ansvar å sørge for dette. Etter endring i pasientrettighetsloven ble retten til fritt sjukehusvalg innen psykisk helsevern for barn og unge innført i 2004. Ventetida for poliklinisk behandling for barn og unge i psykisk helsevern skal ned, og det vil jeg følge opp. I desember 2005 satte jeg derfor ned en arbeidsgruppe som skal vurdere hva som er akseptabel ventetid for barn og unge med psykiske lidelser og for unge rusmiddelmisbrukere under 23 år. Arbeidsgruppa skal se på ventetid både for vurdering og for behandling og foreslå hvordan en særskilt ventetidsgaranti kan utformes og etableres. Den skal også foreslå gode mål for produktivitet. Arbeidsgruppa ledes av direktør for Psykiatrien i Vestfold helseforetak Stein-Are Agledal. Den er bredt sammensatt, med kompetanse innen medisinske disipliner, psykologi, jus, etikk, rus og brukerkompetanse. Frist for avlevering av dette arbeidet er satt til 1. juni 2006. Jeg ser fram til å sette meg inn i hva arbeidsgruppa kommer fram til. Målet er at vi skal kunne utnytte kapasiteten innenfor psykisk helsevern i offentlig sektor bedre enn vi gjør i dag, slik at barn og unge får raskere behandling.