Før vi fikk friskoleloven, hadde vi en privatskolelov, så vi har jo lang erfaring med å ha det vi da kalte privatskoler, som vi nå kaller friskoler, nemlig privatskoler som oppfyller kriteriene for å motta støtte. Jeg mener at vi har god erfaring for å si at vi bør kunne håpe på et godt samspill, et godt supplement, et godt samarbeid mellom den offentlige og den private skolen. Samtidig er det slik at alle i Norge har rett til videregående opplæring, og at kommuner og fylker – i dette tilfellet fylker – har plikt til å tilby det. Derfor må det økonomiske oppgjørssystemet i forhold til friskoler og mellom stat, kommuner og fylker ta hensyn til at fylket har andre plikter og andre planleggingsutfordringer enn friskolene har. Men når det er sagt: Det er en gradvis, liten vekst. Jeg tror aldri på noe veldig stort omfang av disse friskolene, rett og slett fordi det ikke er mulig å tjene en krone på dem. Dermed tror jeg ikke det ligger noe særlig incentiv der. Jeg tror det blir et supplement. Men når det blir det, mener jeg at det kan fungere utmerket.