Jeg tror det er rimelig bred enighet i denne salen om at miljøhensyn skal tillegges vekt også i strandsonen. Da man vedtok loven i 1965, var man dog enige om at det skulle gis en dispensasjonsrett lokalt, slik at kommunene kunne vurdere hver enkelt sak individuelt opp mot det som var lovens hovedformål. Denne dispensasjonsadgangen gjør det f.eks. mulig for en kommune hvor det er et gammelt industriområde som ligger i strandsonen, å si at for å få en transformasjon av dette gamle industriområdet og få ryddet opp vil det miljømessig være fornuftig å gjøre det om det til et hytteområde, f.eks., eller også til et boligområde. Derfor har man gitt en dispensasjonsadgang. Man har også gitt dispensasjonsadgang fordi det i store deler av landet vårt er fjorder – og ikke minst miljøvernministeren burde være klar over det – der det kan være et veldig kort område fra strandkanten og til det blir ganske ubebyggelig. Derfor har man også sagt at i de kommunene kan man ha noe større frihet til å drive arealdisponering. Så kan det være en øy hvor det faktisk ikke er bebyggelig annet enn i strandsonen. Derfor synes jeg det er fornuftig at man viderefører lovens hovedformål. Selvsagt skal det tas miljøhensyn i strandsonen, men det bør også hele tiden være klart at det skal være en dispensasjonsadgang, som kommunene har, fordi de har hovedansvaret for arealforvaltningen i Norge. Det er der de folkevalgte er. Miljøvernavdelingen hos Fylkesmannen er sikkert strålende – det virker iallfall som om miljøvernministeren er veldig begeistret for den – men den er ikke valgt av folket. Folkevalgt kontroll også med arealdisponeringen er vesentlig. Jeg ble faktisk ganske lettet da jeg leste Aftenposten 31. januar i år, hvor Ola Borten Moe, Senterpartiets miljøpolitiske talsperson, sa: «Det er helt uaktuelt å ta fra kommunene arealforvaltning i strandsonen.» Klokt, veldig klokt. Det er helt i tråd med det jeg mener. Hovedregelen ligger der, men kommunene i de delene av landet hvor presset er mindre, må selvsagt ha mulighet til å disponere dette selv. Miljøvernministeren slapp katta ut av sekken i sitt svar til representanten Kristiansen, hvor hun nå ikke utelukker at kommunene kan fratas denne dispensasjonsadgangen fremover – hvis de ikke oppfører seg ordentlig. Og da blir det hengende i løse lufta også etter denne debatten: Hva vil de rød-grønne? Er det, som Borten Moe sier, uaktuelt å innskjerpe det, eller vil man vurdere det? Hvis noen helt på tampen kan oppklare for oss hva som ligger der, vil det vært meget interessant. Hvis det ikke skjer, er jo det også talende.