Da denne saken ble presentert i pressen for noen uker siden, stod det at motivet bak dagens forslag var å stramme inn på asylretten. Det møtte en motstand som Venstre har forståelse for. Asylretten er grunnleggende. Den beste måten å hindre misbruk av asylinstituttet på, er å åpne for mer arbeidsinnvandring i ordnede former – også for ufaglærte fra utenfor EØS-området. Venstre har derimot stor sans for det som forslagsstilleren sier: «Norge som turistnasjon bør ikke utestenge personer fra utplukkede land fra å kunne besøke Norge. Norske statsborgere og personer med bosettingstillatelse i Norge bør dessuten kunne invitere venner og familiemedlemmer til besøk.» Det liberale drømmesamfunnet er et samfunn der det selvsagt ikke finnes pass. Dessverre er det mange eksempler på at håndhevingen av dagens visumregler ikke er slik som forslagsstilleren sier. Etter å ha arbeidet en del med problematikken er det åpenbart for oss at begrepet «innvandringspolitiske hensyn» i altfor stor grad påberopes for å si nei til legitime besøk, fordi den besøkende kommer fra galt land, har galt kjønn eller har gal alder. Alle partier på Stortinget har fått henvendelser om det som oppfattes som urimelige avgjørelser: For eksempel en filippinskfødt norsk statsborger som ikke fikk invitere sin søster til hjelp i forbindelse med en tvillingfødsel, eller utenlandsstudenten som ikke fikk invitere sin kjæreste for å hilse på sin familie og se hjemstedet, eller en au pair som etter to år ikke fikk komme på en gjenvisitt for å holde kontakten med barnet hun hadde passet, og familien for øvrig. Og vi leste i Dagbladet om den norske gründeren Øystein Schjetne, som sa farvel til Norge etter at han ble nektet visum for sin latinamerikanske forlovede. Vi vet jo også at det er betydelig frustrasjon blant velintegrerte innvandrere i Norge som ikke får nære slektninger på besøk, f.eks. til bryllup eller andre viktige familiebegivenheter. Ofte står disse avslagene i grell kontrast til den gjestfriheten og det vennskapet den norske delen av familien opplever i mange andre land. Så er det selvsagt noen dilemmaer her, fordi enkelte har misbrukt turistvisumet til å bli værende, enten ved å søke asyl, reise videre til andre Schengen-land eller på annen måte. Tallene viser imidlertid at dette på ingen måte er et kjempestort problem. Vi oppfatter Simonsens forslag positivt i den forstand at det kan føres noe strengere kontroll med at visumreglene faktisk overholdes, og at et turistvisum forplikter både den besøkende og vertskapet til å følge reglene. Venstre har lenge talt for ryddighet mellom ulike ordninger, herunder behovet for arbeidsinnvandrere til å kunne komme på ærlig vis, slik at færre prøver seg på asylveien uten tilstrekkelig grunn. På samme måte kan et tydeligere regime rundt turistvisum bidra til at færre misbruker det. Dermed kan en unngå at noen få bidrar til regler som rammer de mange som har viktige og legitime besøksgrunner. Vi syns at organisasjoner som ensidig har uttalt seg mot dette forslaget, fordi det angivelig skulle begrunnes i en skjerping av asylretten, undervurderer betydningen av å få en mer liberal praksis når det gjelder besøksvisum. Skal flere få visum, må også kontrollen med at ordningen ikke misbrukes, forbedres. Venstre er i utgangspunktet skeptisk til bankgaranti, særlig hvis den får en størrelse som gjør at bare velstående mennesker med gode bankforbindelser kan ta imot besøk. Vi tror at dagens ordning med garanti for oppholdsutgifter og hjemreise må være tilstrekkelig, særlig hvis kontrollen rundt praktiseringen skjerpes og man faktisk får en dokumentasjon på og rapportering av at hjemreise har funnet sted. Det betyr også at myndighetene må skjerpe sine rutiner ved behandling av visumsøknader og gjennomføre en individuell behandling av søker og vertskap. Sivilombudsmannen har uttalt seg kritisk til at dette ikke skjer, og det er grunn til å ta denne kritikken innover seg. Vi må ikke behandle ugifte, unge kvinner uten fast arbeid og fra visumpliktige land kollektivt som potensielle ulovlige innvandrere. Snarere er det jo slik at et misbruk av turistvisum vil kunne hindre framtidige besøk og muligheten til kontakt med dem man er glad i. De færreste vil ha interesse av å misbruke ordningen, og noen som eventuelt måtte gjøre det, kan ha reelle grunner til å søke beskyttelse. En ordning med bankgaranti kan også, som mange andre har tatt opp, føre til problemer for organisasjoner som inviterer gjester til landet, hvis dette blir håndhevet på en dum måte. Venstre er positiv til at Regjeringa vil utrede en ordning som vil gjøre det lettere og raskere å få turistvisum til Norge, men lista må ikke legges sånn at det blir bare en liten gruppe som det blir lettere for. Den må heller ikke skape økte problemer for organisasjoner som samarbeider med land som Stortinget ønsker å oppmuntre til samarbeid med.