De distriktspolitiske virkemidlene må styrkes. Vi vet fra tidligere erfaringer at man kan oppnå mye i distriktene ved å lage gunstige finansieringsregler, ved å satse på moderne industri og ved å legge opp til en gründerkultur. Slik ble den norske industrien utviklet. Jeg forstår at Arbeiderpartiet vil legge opp til en satsing i Finnmark. Det vil også Kystpartiet. Men vår satsing går ikke ut på at man nærmest gir fra seg evigvarende kvoter av naturressurser, som fisken i havet, gratis til investorer. Vi i Kystpartiet har ikke gitt opp, slik mye tyder på at talsmenn for Arbeiderpartiet og Regjeringen har gjort, når de gir bort de enorme ressursene i Finnmark i håp om å få aktivitet. Vi vet at fisken i havet er en evigvarende og sterk ressurs som vil bli stadig viktigere. Vi vet at en sterk satsing på bioteknologi i fiskerinæringen vil gi oss ekstremt verdifulle nye næringer. Vi vet at Finnmark vil bli et sentralt vekstområde i Norge. Vi vil satse på Nord-Norge, med alle de ressursene som finnes. Kystpartiet vil endatil satse på å utvikle en ny og moderne industri, som filmindustrien, til en ny og sterk distriktsnæring. Vi har folkene. Vi har kapitalen. Den ligger i petroleumsfondet, noe som gjør at vi også kan satse på den nest raskest voksende industrien i verden, slik de gjør i Distrikts-Sverige, med egne filmbyer, og i Danmark. Men Regjeringen og Arbeiderpartiet har havnet i EU-tåka. Derfor både vil og ønsker de å binde det norske folk og norsk næringsliv på hender og føtter ved å være lydhøre overfor ESA og med hensyn til EØS-reglene. Globaliseringen er blitt en ekstra trussel for Norge fordi vårt petroleumsfond blir brukt aktivt i denne prosessen, mens vi har politikere her hjemme som nekter det norske folk å delta i utviklingen av Norge, fordi de skal presse oss inn i et EU som ikke lenger engang de store EU-landene vil være med i utviklingen av. Det er den mest skremmende framtidsvisjonen som både Regjeringen og Arbeiderpartiet legger opp til. Kystpartiet ønsker fortsatt å ha tre direkte folkevalgte nivåer. Vi ser kampanjen mot dagens fylkeskommuner som et forsøk på å redusere den folkevalgte deltakelsen i beslutningsprosessen og med det svekke demokratiet. For øvrig er vi mot at Norge selges bit for bit.