Det som er vanlig når noen gjør noe bra, er selvfølgelig at ens politiske motstandere prøver å tåkelegge og få oppmerksomheten bort fra det. Jeg synes det er viktig å understreke at det vi har påbegynt i forhold til gratis læremidler i videregående skole, er utrolig positivt, og det ble utrolig positivt tatt imot. Det er veldig få som er i tvil om hvem det er som har kjempet fram de ordningene som vi nå etter hvert får. Det blir en opptrappingsplan. Vi klarer ikke alt i år eller neste år, men vi klarer en del. Vi skal trappe dette opp til å gjelde alle i løpet av en treårsperiode. Det står også i Soria Moria-erklæringen. Så sa representanten Anundsen at elevene har blitt lovet skolemateriell i flere år. Ja, de har det. Det er vi som har lovet dem det. Men hver gang vi har forsøkt å innføre dette, er det blitt torpedert. Fremskrittspartiet har vært med på å torpedere ordningen. Ja, Fremskrittspartiet har sågar vært en av de fremste motstanderne mot en slik type ordning. Da er det selvfølgelig bekvemt på landsmøtet før et stortingsvalg å vedta en slik ordning, når man ser at den er populær blant ungdom, og da kan en kanskje trekke til seg en del ungdomsvelgere. Etter min mening er dette en taktisk manøver fra Fremskrittspartiet og ikke uttrykk for en reell politikk. Så kommer vi til det som er kjernen. Det er ikke hva man sier, men faktisk hva man gjør i politikken, som det hele handler om. Det er det man blir målt på. Når Fremskrittspartiet strør om seg med milliarder også i neste års budsjett, blir jeg litt usikker på hva man skal ta alvorlig, og hva man ikke skal ta alvorlig. Det spørsmålet som alle skoleelevene, i hvert fall på videregående skole, bør stille seg når de kjenner historien, er: Kan vi stole på det Fremskrittspartiet sier? Kan vi stole på at hvis de kommer til makten, er dette et område de vil prioritere? Eller vil de velge det bort, som de har gjort i budsjettforlik tidligere? Jeg tror dessverre at svaret er det siste.