Hvis ikke Regjeringen er i stand til å vise handlekraft, får i hvert fall Stortinget vise den handlekraften som er nødvendig – også på dette feltet! Fremskrittspartiet mener at det er galt at Norge – som Stortinget har vedtatt skal være et foregangsland for forskning på stamceller fra fødte individer, hvorav navlestrengsblod er slike celler – skal stå som tilskuer i forhold til den forskningsinnsats som nedlegges i mange land. I forbindelse med Innst. O. nr. 71 for 2003-2004 vedtok Stortinget å be Regjeringen utrede opprettelse av biobanker for navlestrengsblod og legge saken frem for Stortinget i forbindelse med revidert nasjonalbudsjett for 2005. Denne tidsfristen kan i dag synes umulig å overholde, men intensjonene fra Stortingets flertall bør Regjeringen fortsatt jobbe med. Jeg mener således at Regjeringen i langt større grad enn tidligere må legge til rette for økt forskningsinnsats i tråd med Stortingets vedtak på ulike felt. Regjeringen bør også vurdere hvorvidt behovet for en egen nasjonal biobank for navlestrengsblod er nødvendig, eller om de private bankene på markedet er av en slik kvalitet og gir slik sikkerhet at de mødre som velger å fryse ned navlestrengsblod, kan være rimelig sikre på at dette skjer i faglig forsvarlige former. Bruk av navlestrengsblod fra egen familie gir mindre problemer i forbindelse med vevsforlik under behandling. Det er derfor en stor fordel om en ved allogen transplantasjon kan bruke stamceller fra nærmeste familie. Dette er også hovedintensjonen med forslaget i Dokument nr. 8:54. Slik Fremskrittspartiet ser det, bør ikke det offentlige helseapparatet legge hindringer i veien for familier som på denne måten ønsker å ta medansvar for sin families fremtidige helse. På den annen side mener Fremskrittspartiet ikke at finansiering av tapping av navlestrengsblod og nedfrysing på dette tidspunkt skal være et offentlig ansvar. Men det skal og må være et offentlig ansvar at det legges til rette for slik tapping av navlestrengsblod ved alle våre fødeavdelinger og fødestuer. Navlestrengsblodet må bli tappet enten av private aktører på markedet eller med bistand fra sykehusets og fødestuens eget personell. Utgiftene ved slik assistanse på den enkelte fødeavdeling er helt marginale og bør ikke brukes som et argument mot å gi slik assistanse til mødrene. Jeg er glad for at helseministeren i brev til komiteen slår uttrykkelig fast at dette tilbudet skal forefinnes ved samtlige offentlige sykehus og fødestuer, og at det nå utarbeides retningslinjer i så måte. Jeg vil imidlertid advare sterkt mot at det legges opp til et pålegg for kvinnen om å møte opp i forkant til veiledning hos den enkelte gynekolog ved de ulike fødeavdelinger. Dette kan føre til at gynekologer som ikke tror på saken eller ikke er interessert i saken, kan påvirke kvinnen som ber om veiledning, på en uheldig og negativ måte. Eksempelvis kan en godt tenke seg at kvinner som innkalles til veiledning ved fødeavdelingen på Rikshospitalet, som i utgangspunktet stengte for denne muligheten, vil få en negativ veiledning. Det skal ikke etter min mening være noe krav om at den gravide kvinnen i forkant skal ha time for veiledning for å få tappet navlestrengsblod. Det må bli opp til den enkelte kvinnen selv hvorvidt hun ønsker slik veiledning eller ikke. Dette vil jeg spesielt understreke overfor helse- og omsorgsministeren. Når det fra enkelte faglige hold hevdes at det kan være et problem å slippe andre inn på fødeavdelingen, eksempelvis en fullt utdannet, kvalifisert jordmor for å tappe dette navlestrengsblodet, så er det et vikarierende argument som ikke har sin rot i virkelighetens verden, men i ren og skjær uvilje fra spesielle faglige interesser. I tråd med helseministerens brev bør Stortinget slå fast at det skal være et hovedprinsipp at forholdene skal legges til rette for at fødende kvinner som ønsker det, skal kunne få blod fra navlestrengen tappet, nedfrosset og oppbevart for mulig fremtidig bruk i behandlingsøyemed ved alle fødeavdelinger og fødestuer i landet. Til slutt tar jeg opp Fremskrittspartiets forslag som er inntatt i innstillingen.