Jeg har også lyst til å minne om at den bioteknologiloven som vi har i dag, bare er halvannet år gammel. Vi fikk en vesentlig revisjon av den – kan man kalle det – i fjor i forbindelse med den såkalte Mehmet-saken. Utover det synes det ikke å være vesentlige ting som har gjort at man skal ha en revisjon av denne loven nå, slik forslaget egentlig går ut på. Jeg er enig med representanten Bent Høie i at den vesentligste endringen vi har sett etter at bioteknologiloven ble behandlet og vedtatt for halvannet år siden, er egentlig at SV i forbindelse med landsmøtet de avholdt i vår, har endret sitt politiske syn på bioteknologiområdet. Jeg er også enig med Åse Gunhild Woie Duesund. Det forundrer meg litt at SV har inntatt et slikt standpunkt, i forhold til den føre var-politikken som SV har praktisert og forfektet i forbindelse med denne saken. Hvis man skal gå gjennom bioteknologiloven, er det viktig at man har med seg de erfaringene som nå gjøres, at man foretar en gjennomgang på et bredt grunnlag ut fra faglige vurderinger, og at man har kontakt med de miljøer som blir berørt av dette. Man kan dermed ikke foreta en endring i 2005. Jeg mener også at vedtaket i fjor i forbindelse med behandlingen av Innst. O. nr. 71 for 2003-2004, der man gav åpning for begrenset bruk av preimplantasjonsdiagnostikk etter nemndbehandling, bør være en del av det erfaringsgrunnlaget som man tar med seg når man skal ha en ny vurdering av en samlet bioteknologilov. Man vil i hvert fall ha meget kortvarig erfaring hvis man skal gå for dette nå. Jeg er derfor glad for at det er et flertall som sier at dette må være en sak som man må komme tilbake til etter stortingsvalget, og som altså først kan behandles i 2006. Slik flertallet la premissene for revisjon av den nåværende bioteknologiloven, vil det si i 2008. Jeg minner om flertallsvedtaket i forbindelse med behandlingen av Innst. O. nr. 16 for 2003-2004: «Stortinget ber Regjeringen etter fem års praktisering av den nye bioteknologiloven evaluere loven og dens virkeområde.» Dette var SV med på da. Jeg synes det er viktig å minne om at vi som er imot å åpne for preimplantasjonsdiagnostikk i dag, også baserer dette på etiske standpunkt og et verdisyn som kanskje ikke er så snevert som representanten Alvheim prøvde å gjøre det til. Blant annet er det grunn til å merke seg at Norges Handikapforbund har gått imot at preimplantasjonsdiagnostikk skal tas i bruk, ut fra en argumentasjon om at dette vil kunne bidra til en sortering av individer ut fra egenskaper. Jeg synes det er grunn til å lytte til de synspunktene. Samtidig vil jeg si at med den utviklingen man har innenfor medisin og medisinsk teknologi og kunnskap, er det riktig at vi holder en løpende debatt om hva dette området også kan bety for folks liv og helse. I den sammenheng vil jeg gi Regjeringen litt ros. Vi har ikke så veldig høyt nivå på forskning og vitenskapelig utvikling i Norge, så vi skal se alt i et relativt perspektiv. Men tross alt: Regjeringen har fulgt opp det flertallet i Stortinget sa, når det gjaldt dette området i hver fall, og man har gitt ekstra midler til å forske på bruk av adulte stamceller. Det er viktig. Flere av oss har tatt til orde for at med en skikkelig forskning på og prioritering av dette området, kan Norge bli et foregangsland innenfor stamcelleforskning og bruk av dette i medisinsk behandling og terapi. Det synes jeg vi burde stå mer samlet om enn det som går fram av argumentasjonen hittil i dag. Jeg synes at de prinsipper vi la til grunn for halvannet år siden, fortsatt har gyldighet. Men vi skal ha en kontinuerlig debatt om og en kritisk vurdering av dette området, selvsagt.