Forvaltningsplanen omhandler havområdene utenfor Lofoten og Barentshavet, og med den forventede nordområdesatsingen som to regjeringer har lagt opp til, er denne planen med innstilling et godt dokument for den konkrete politikken som skal legges videre for nordområdene. Forvaltningsplanen skal klargjøre de overordnede rammene for aktivitet i havområdene og legge til rette for sameksistens mellom ulike næringer som fiskeri, sjøtransport og petroleumsvirksomhet innenfor de rammer hensynet til økosystemene setter. Fiskeriene i disse havområdene skal fortsatt forvaltes på en måte som sikrer utkomme for våre kommende generasjoner. Samtidig skal kultur og næring, turisme og reiseliv utvikles videre. Det skal også petroleumsvirksomheten. Når vi vet at 25 pst. av uoppdagede ressurser av olje og gass antas å ligge i arktiske områder, sier det seg selv at disse ressursene skal tas i bruk. Vi trenger flere føtter å stå på når det gjelder næringsutvikling i den nordlige landsdelen. Da er vi helt avhengige av å kunne ta i bruk de naturressursene vi har. Dette kan bidra til at ungdom og kompetanse forblir i landsdelen. Gjennom regjeringserklæringen og forvaltningsplanen har vi fått en utsettelse i både Nordland VI og VII og Troms II til 2009–2010. Jeg ble skuffet, og mange med meg. Men vi nordlendinger er ikke kjent for å gi opp, for med signalene i forvaltningsplanen om at ingen områder skal defineres som petroleumsfrie soner, og det ikke er satt noen restriksjoner på avstand fra land, ser vi på dette som en utsettelse mens vi styrker kunnskapsgrunnlaget. Jeg er glad for at Regjeringen ikke fører samme politikk som Kristelig Folkeparti og Venstre. Da hadde det vært varig vern fra Lofoten til Barentshavet, og nordre Nordland og Sør-Troms hadde blitt tatt av oljekartet. Jeg undres om vi i det hele tatt hadde hatt noen forvaltningsplan dersom Bondevik II-regjeringen hadde fått fortsette. Alle vet at Sponheim fra Venstre har uttalt at uten petroleumsfrie soner utenfor Lofoten og Vesterålen hadde Venstre forlatt Regjeringen. Hvordan hadde Høyre vridd seg ut av den situasjonen? Nordland har en stor utfordring, og den skal vi ta. Vi må systematisk opparbeide kunnskap om både naturområder og teknologi og utvikle disse sammen. Dette gjøres best i vår egen landsdel gjennom de FoU-miljøene vi har. Vi skal være forberedt når 2010 kommer. Høgskolen i Narvik har drevet teknologisk utdanning i over 50 år. Den utdanner ingeniører på alle nivå og har også russiske og kinesiske studenter. Norut Teknologi, som er samlokalisert med høgskolen, er et teknisk-naturvitenskapelig forskningsinstitutt som er tenkt å være et sentralt element innenfor FoU som er relevant for nordområdene. Vi har også Høgskolen i Bodø, som snart skal bli universitet. Den har gode forskningsmiljøer og har allerede etablert samarbeid med Russland om program for utdanning innen energi. Nordland VII er blant de mest lovende leteområder på norsk sokkel, med store muligheter for påvisning av olje- og gassforekomster. Derfor er det viktig å bruke tiden fram til 2010 i forhold til miljøet, men også i forhold til hva en utbygging i dette området vil gi i form av sysselsetting og verdiskaping. Noen hevder at petroleumsvirksomheten vil skape få arbeidsplasser i Nordland. Derfor er det verdt å merke seg at Kommunal- regionaldepartementet vil sette i gang et prosjekt for å kartlegge ringvirkningene av petroleumsaktiviteten på land i Nord-Norge. Men det er også viktig at industrien selv er bevisst på å skape ringvirkninger lokalt. Dette kan de bevise før 2010 med de aktivitetene som er nært forestående lenger sør i Nordland, f.eks. gjennom utbygging og drift av Skarv/Idun.