Jeg regner med at det ellers så korrekte justisdepartementet feiret med en kaffetår med fløte da det digitale nødnettet kom på plass – ikke fordi det berører dette budsjettet, men fordi det er en tung og viktig investering som har med alle norske nødetater å gjøre. Alle som har fulgt den lange marsj gjennom Sinai-ørkenen – for å bruke et billedlig språk – for å finne et vannhull, vil glede seg over det. Jeg gleder meg over det, og jeg synes alle i salen skal juble over at man nå har kunngjort at man har valgt anbyder. Det er viktig. Det er, for å si det tørt, ca. 80 pst. av en fregatt, så det må regnes for å være en klok investering. Jeg starter med dette poenget fordi jeg tror at noen av de strategiske utfordringene på et justisbudsjett er å kunne få til investeringer som budsjettrammen rent teknisk gir lite rom for. Det gjelder ikke minst på datasiden, det gjelder f.eks. i hele straffesakskjeden, for politiet, og ikke minst for å få gjennom den utmerkede reformen om tvistemål som skal forenkle den sivile prosessen i Norge. Jeg vil bare markere det, for jeg tror det er svært viktig å snakke om. Jeg har ikke ennå funnet svaret på hvordan man kan gjøre noe for å finne en slik investeringsløsning, men jeg har lyst til å nevne den fordi den gjelder alle. Mye av tilliten til strafferettspleien ligger i at den oppfattes å være nær folk. Det gjelder spesielt politiet. Norsk politi har hatt og har fortsatt en enestående tillit p.g.a. en bred kontaktflate. Derfor er det bra at det gjennom flere budsjett nå har skjedd en opptrapping av opptaket til Politihøgskolen – fra 240 til 290, til 360, og nå til 432. Men det krever at vi har en samlet bemanningsplan for politiet, både på politifaglig og sivil side i årene som kommer. Det er en forutsetning for at vi ikke skal tro at levende mennesker kan erstattes med teknisk overvåkning. Vi får rett og slett et valg med den tekniske overvåkningen. Det er intet bilde som er tydeligere i forhold til hva folk betyr, enn det som kom i det første innlegget fra komitelederen i forbindelse med patruljerende politi på Karl Johan. Patruljerende politi på Karl Johan innførte sosiale normer i et normtomt rom, både i forhold til aggressivt pågående tiggere, selgere og prostituerte. Fraværet var synlig, nærværet var også synlig, effekten og konklusjonen må være helt, helt åpenbar. Det store prinsipielle spørsmålet er selvfølgelig hvordan man klarer å løfte dette i årene som kommer. Venstre har fremmet forslag her i salen om å få en slik plan, det hadde en bred tilslutning. Vi regner med at vi får den etter at politireformen nå blir evaluert. Når det gjelder budsjettene, har vi i det budsjettet som tidligere har falt, funnet det nødvendig å foreslå styrking av politiet generelt på landsbasis – men også i Oslo for å bekjempe den organiserte kriminaliteten og gjengene. At man oppnår resultater når det gjelder gjenger, er det grunn til å være svært glad for. Det krever et klokt samspill med kommunale organer, noe jeg vet er til stede. Venstre har vært bekymret for driftsmidlene til domstolene. Vi har foreslått dem også økt i vårt alternative budsjett – det er et budsjett som ikke eksisterer her. Når det gjelder soningssatsing, vil enhver statsråd få lykke til fra min side, bortsett fra at jeg på vegne av statsråden er bekymret fordi han mangler noen lukkede soningsplasser. Jeg er bekymret for at man ikke greier å spikre en enkel tomt i Salten. Vi hadde tomt i Halden lenge før vi fikk pengene til bygget. Å ha en tomt er et godt utgangspunkt for å bygge. Jeg tror de 100-125 plassene som er der, vil enhver statsråd, også den sittende, være sjeleglad for å få. Jeg skal være med på å dytte her ved å uttrykke meg på denne måten. Jeg tror det er mye bra som kan skje ved samspill med det sivile samfunn og alternative måter å sone på. Det er mye bra som er lagt ut når det gjelder det. Men dette er noe av det som mangler. Når det gjelder forslagene her i dag, vil Venstre stemme for forslagene nr. 1–4 fra Fremskrittspartiet og Høyre. Vi stemmer også for forslag nr. 5 fra samme gruppering og nr. 6 fra Fremskrittspartiet. Forslag nr. 7 om å se på en politioperativ enhet og plasseringen av den, har jeg mye sympati for, men jeg er ikke beredt til å stemme for det. Jeg føler at jeg må ha mye bedre og bredere kunnskap. Når det gjelder forslag nr. 8 fra Høyre, mener vi prinsipielt at DNA-analyser av rettssikkerhetsmessige grunner er en del av det offentlige ansvaret. Når jeg til slutt på vegne av Venstre fremmer to forslag om organisert kriminalitet, er det på grunn av den innsikten jeg har fra den tiden da jeg var med på å reorganisere Kripos. Jeg ønsker rett og slett at Kripos ikke skal mangle folk når man skal gjennomføre oppdrag som går på alvorlig organisert kriminalitet. Jeg er også svært opptatt av at man skal se på et gammelt forslag, om man kanskje også trenger regionale spaningsenheter. Det kan ikke være slik at en overtidsbestemmelse, en arbeidstidsbestemmelse eller en fylkesgrense gjør at alvorlige saker rett og slett blir avbrutt fordi vi ikke har organisert oss godt nok. Jeg er glad for at disse forslagene så langt har fått tilslutning fra opposisjonen her i salen. Med disse ord tar jeg opp de to forslagene som er fremmet fra Venstres side.