Jeg hadde i utgangspunktet ikke tenkt å ta ordet, men Hallgeir H. Langeland gav Kristelig Folkeparti en invitt som jeg føler jeg må kommentere. Jeg vil svare et bekreftende nei til både Synnøve Konglevoll og Hallgeir Langeland om at dette er et ideologisk spørsmål for Kristelig Folkeparti, men vi ser at det er det for de to partiene. Det ligger en refleksbevegelse i ryggmargen bare den første stavelsen av ordet privat nevnes i en eller annen sammenheng, og jeg kan stille spørsmålet tilbake til Hallgeir Langeland: Hva i all verden er det man ikke skal privatisere lenger i Norge? Det er nesten slik at ut fra argumentasjonen til Hallgeir Langeland vil man kanskje av ideologiske grunner i dag også gjøre private virksomheter offentlige. For Kristelig Folkeparti er det først og fremst viktig – og det gjenspeiler seg i flertallets innstilling – å være på brukernes side. Det vi ønsker, er å gi et tilbud som først og fremst brukerne er tjent med, og ikke nødvendigvis byråkrater eller de som måtte sitte i ulike arbeidstakerorganisasjoner rundt i kommunenes tjeneste. Vi skal være i brukernes tjeneste. Det ligger til grunn. Så er også målet at vi skal kunne gjøre dette rimeligere. Det er hele poenget med å sende noe ut på anbud. Begge de foregående talerne refererte til Danmark, at det har blitt dyrere der. Poenget er nettopp at når man har det på anbud, skal man kunne få det rimeligere. Og vi har den åpningen som flertallet legger til grunn, at hvis kommunene vurderer det slik at det er best for dem å ha dette på offentlige monopolhender, ja, så har de anledning til å gjøre det. Loven setter altså ikke noe stengsel for det. Av hensyn til brukerne og for å få vekk en flaskehals som er svært byråkratisk i mesteparten av Kommune-Norge, vil vi gi brukerne muligheten til å velge tjenester. Det vil bidra til at vi får en mer effektiv og mer funksjonell og fleksibel tjenesteyting. Det at vi skiller tjenesteyting og forvaltning akkurat på dette området, kan da umulig være det store privatiseringsspøkelset i Norge. Jeg har inntrykk av at man ser spøkelser nær sagt på høylys dag i denne sammenhengen. Fra Kristelig Folkepartis side mener vi at det er viktigere oppgaver for det offentlige Norge å ta vare på som en offentlig oppgave, enn spørsmålet om hvem som skal måle landgrenser til eiendommer rundt omkring i landet. Vårt utgangspunkt er hele tiden å være på brukernes side i dette, og loven legger til rette for det. Vi er helt overbevist om at når dette har fått gått seg til i den enkelte kommune, vil en positiv effekt komme til å vise seg først og fremst for brukerne. Avslutningsvis vil jeg igjen si: Vi fjerner en flaskehals, vi skaper et mer fleksibelt system, og ikke minst åpner vi for en type valgfrihet for kommunene som de ikke har pr. i dag. Den kan man altså nyttiggjøre seg hvis man kommer til den konklusjonen at det ikke er hensiktsmessig.