Som sakens ordfører sa, er vi alle enige med forslagsstillerne i at lærerne er satt til å forvalte Norges viktigste ressurs, og at det er av avgjørende betydning for utviklingen av kunnskapssamfunnet at lærere er kompetente, kunnskapsrike og motiverte for denne oppgaven. Så kan det være ulike oppfatninger om hvordan vi sikrer oss nettopp det. Det kan høres forlokkende ut med innføring av et kompetanseår for lærere, men det er knyttet stor usikkerhet til i hvilken grad en når målene om mer kompetente og motiverte lærere ved en slik ordning. Hvorvidt vi når målene om å utvikle skolene våre til å bli mer lærende organisasjoner enn i dag, er enda mer usikkert. For min del tror jeg vi må gjøre flere ting. Etter å ha lyttet til forskere på området under komiteens høringer i forbindelse med denne saken tror jeg det er klokt å starte med å få på plass strukturer som ivaretar den jevnlige faglige oppdateringen i skolehverdagen. Innføringen av Kunnskapsløftet gir oss en god anledning til det om skoleeierne har fokus på hva som skal til for å få på plass slike strukturer. Ledelse har vært et område skoleverket har vært lite opptatt av. Men det er skoleeier og den øverste leder ved den enkelte skole sitt ansvar å sørge for å ha kompetente medarbeidere. Ikke bare skal den enkelte medarbeider være kompetent, men en har også som leder ansvar for at skolen har tilgjengelig spisskompetanse innenfor alle fag. Dette drukner ofte i diskusjonene omkring budsjetter og skolestruktur, men er ikke mindre sant for det. I forbindelse med innføringen av Kunnskapsløftet er alle skoleeiere pålagt å sørge for videreutdanning for det pedagogiske personalet i grunnopplæringen. I min hjemkommune er de godt i gang, i likhet med de fleste andre kommuner. De har sammen med sin nabokommune tilsatt en koordinator som samarbeider tett med rektorene i de to kommunene om gjennomføringen av Kunnskapsløftet. Ved å se på hvilke mål og tiltak som er beskrevet i tiltaksplanen, kan vi lese at de der er opptatt av å lage gode strukturer som kan ivareta nettopp den jevne faglige oppdateringen av den enkelte lærer ved oppbygging av nettverk innenfor ulike fagområder, samtidig som en sender enkeltlærere på kurs og etterutdanning innenfor relevante fag for den enkelte. Ett område som er viet oppmerksomhet, er skoleledelse, et annet område er skolen som lærende organisasjon. I tillegg er fagutvikling innenfor matte, naturfag, språk og musikk i godt gjenge ifølge loggen som føres. Det er slik jeg tror vi i første omgang best når de målsettingene vi har om kompetente, kunnskapsrike og motiverte lærere. Så er det imidlertid ikke sagt at vi ikke har bruk for et kompetanseår for lærere. Men et slikt år må være knyttet opp mot det faget læreren underviser i, slik at ny viten kommer elevene og kollegaene til gode. Vi skal jo ikke underslå at et år fri fra den ordinære jobben vår kan være godt for motivasjonen til å fortsette, men om dette ikke knyttes opp mot den jobben vedkommende har, tror jeg det blir umulig å gjennomføre. Om det ikke skal være slik, må det knyttes opp mot gjeldende avtaleverk mellom arbeidstakerorganisasjonene og arbeidsgiverne – i dette tilfellet KS. Overlegene ved norske sykehus har en slik avtale. De kan ta ut fire måneders fagpermisjon hvert femte år. Denne fagpermisjonen tas ut etter avtale med arbeidsgiver. Ordningen er krevende, men ved at den er avtalefestet er kostnadene kjent og innarbeidet i budsjettene på linje med andre lønnskostnader. En slik ordning skisserte også kunnskapsministeren som aktuell å vurdere for lærere da han hadde ordet i den forrige saken. Men jeg tror at det viktigste nå er å få på plass strukturer ved den enkelte skole som ivaretar den daglige og jevnlige kompetanseutviklingen, dette være seg gjennom forpliktende etter- og videreutdanningsplaner, systemer for faglig veiledning, med muligheter for refleksjon omkring egen praksis, gode kollegagrupper eller andre metoder for læring. Gjennomføringen av Kunnskapsløftet kan gi oss muligheter til å innføre nye metoder for kontinuerlig kompetanseutvikling hos lærerne. Kunnskapsministeren vil nok følge opp slik at vi ser at vi når vår visjon om å skape en bedre kultur for læring for et felles kunnskapsløft. I den sammenhengen er lærerne og deres rammebetingelser helt sentrale.