Den forrige regjeringens første grep i skolepolitikken da den tiltrådte for fire år siden, var å be om en utredning av hva man ville spare ved å kutte ett skoleår. Ungene skulle fortere gjennom skolen, begynne på videregående når de var 14–15 år, og avslutte når de var 17. En mer effektiv barndom måtte utredes for å få råd til skattelette. Den nye regjeringen har et helt annet utgangspunkt. Vi vil utvide timetallet, og skal ungene lære mer, trengs det flere lærere. En framtidsrettet skole betyr ikke at vi skal satse mindre på data, slik den forrige regjeringen gjorde – snarere tvert imot. Men skal vi satse på kvalitet og mer kunnskap i skolen, har det en prislapp. Den nye finansministeren uttrykte dette klart under valgkampen. Vår beskjed til Skole-Norge, sa hun, er at nå er bunnen nådd, nå skal pilene igjen peke oppover. Mye tyder på at Kristelig Folkeparti var uenig i mye av den skolepolitikken som ble ført av den forrige regjeringen. Tidligere utdanningsminister Jon Lilletuns ideer vil man finne igjen i mange av de rødgrønnes skolevisjoner, så i Stortinget vil vi ønske Kristelig Folkeparti tilbake som en del av storkoalisjonen for en fellesskole for alle og mot at markedets prinsipper skal råde i skolen. Vi inviterer Kristelig Folkeparti til et nytt samarbeid om en ny friskolelov som kan sikre bedre forutsigbarhet, både for de lokalsamfunnene som har friskoler, og også for friskolene selv. De rødgrønne vil videreføre den tverrpolitiske enigheten som har vært omkring Kunnskapsløftet. Vi må ta alvorlig at norske skoleelever ikke har gode nok ferdigheter i norsk og realfag. Da Arbeiderpartiet støttet innføringen av de nasjonale prøvene, hadde vi helt andre forutsetninger enn det som ble resultatet. Den forrige regjeringens gjennomføring av de nasjonale prøvene har nemlig ført til rangering av skoler, og vi kan ikke støtte det, slik resultatet har blitt. Derfor vil vi forandre de nasjonale prøvenes karakter. Vi vil også fokusere langt mer på yrkesfagene og lærlingenes situasjon enn det den forrige regjeringen gjorde. Nesten alle ungdomsskoleelever går i dag over i videregående skole, men frafallet i videregående er altfor stort. Tettere oppfølging av hver enkelt, bedre samarbeid mellom ungdomsskolen og videregående og flere lærlingplasser og bedre rådgivningstjeneste kan rette opp dette. SFO har blitt dårligere de siste årene. Vi vil redusere foreldrebetalingen og heve kvaliteten. Skal vi klare å redusere de økende sosiale skillene i skolen, skal vi ikke bygge flere privatskoler, men tvert imot sørge for bedre SFO og bedre leksehjelp. Så vår beskjed nå til skoleelever, foreldre og lærere er at vi vet at kvalitet koster. Vi setter skole foran skatt, fordi det fortjener dagens barn og unge. Spareskolen er dårlig samfunnsøkonomi. Satsing på skole er langt viktigere for landets konkurransekraft enn at de rike skal få mer.