(en)bˈɑːkəɹ ˈeɪ(ru). (en)dˈiː(ru). (en)ˈaɹɪstˌɒksɛnəs θˈiəɹəmz(ru) (en)and ðə faʊndˈeɪʃənz ɒv hɑːmˈɒnɪk sˈaɪəns(ru) sɭˈɛʃsɭˈɛʃ (en)ˈeɪnʃənt fɪlˈɒsəfi(ru), tʃʲɪtˈyrʲɪ, odnˈɑ tˈysʲɪtʃʲʌ devʲatsˈot vˈosʲɛmdʲɛsʲʌttʃʲɪtˈyrʲɪ, (en)pˌiːpˈiː(ru). dvˈɑttsatʲtrʲˈi ʃɛʑdʲdʲɪsʲˈjattʃʲɪtˈyrʲɪ.
Barker A. D. Aristoxenus’ theorems and the foundations of harmonic science // Ancient Philosophy, 4, 1984, pp. 23–64.