Takšni instrumenti mehkega prava, ki jih je mogoče uporabiti kot razlagalna ali pripravljalna orodja za zavezujoče pravne akte, se ne smejo obravnavati kot zakonodaja in se jim ne sme pripisovati učinkovitost glede ustvarjanja norm, poleg tega je odločitev o njihovi uporabi odvisna od posamezne države članice, zlasti kadar ti instrumenti pojasnjujejo razlago nacionalnih ukrepov, ki so bili sprejeti z namenom njihovega izvajanja, ali kadar je njihov namen dopolnitev zavezujočih določb Skupnosti.