Ensimmäinen koskee sitä, että alueellisessa ja sosiaalisessa yhteenkuuluvuudessa on saavutettu merkittävää edistymistä koko unionin alueella ja että yhteisön rahastot ovat olleet tärkeä, vaikkakaan ei ratkaiseva tekijä tasoitettaessa alueiden välistä epätasa-arvoa.