In this novel, the lost "rose" could be seen as Aristotle's book on comedy (now forever lost), the exquisite library now destroyed, or the beautiful peasant girl now dead.
În acest roman, „trandafirul” pierdut poate fi considerat a fi asemenea volumului Poetica de Aristotel (acum pierdută pentru totdeauna), deoarece splendida bibliotecă a fost distrusă, iar frumoasa fată din carte este acum moartă.