In the 1960s, he became the main advocate opposing Keynesian government policies and described his approach (along with mainstream economics) as using "Keynesian language and apparatus" yet rejecting its "initial" conclusions.
În anii 1960, a devenit principalul oponent al politicilor guvernamentale keynesiene și și-a descris abordarea drept utilizare a „limbajului și aparatului keynesian”, dar respingere a concluziilor sale „inițiale”.