In 1969 critic Andrew Sarris commented that the success of the film had been largely due to "the inspired casting" of Leigh, and in 1998, wrote that "she lives in our minds and memories as a dynamic force rather than as a static presence".
În 1969, criticul Andrew Sarris a comentat că succesul filmului s-a datorat în mare parte „inspiratei distribuiri” a lui Leigh în rolul lui Scarlett, iar în 1998 a scris că „ea trăiește în mințile noastre ca o prezență dinamică, mai mult decât o prezență statică”.