The private entrants were called touriste-routiers – tourists of the road – from 1923 and were allowed to take part provided they make no demands on the organisers.
Începând cu anul 1923, cicliștii individuali (privați) erau denumiți touriste-routiers (rutieri turiști) și li se permitea accesul în competiție cu condiția de a nu-și exprima nicio dorință cu privire la organizarea cursei.