Scalia dissented, stating that it would not have been considered cruel or unusual to execute the mildly mentally retarded at the time of the 1791 adoption of the Bill of Rights and that the Court had failed to show that a national consensus had formed against the practice.
Scalia s-a opus, afirmând că la vremea adoptării Bill of Rights în 1791 nu era deloc crud sau neobișnuit să execuți pe cineva care era ușor retardat mintal, și că Curtea nu a putut demonstra că se formase un consens național împotriva practicii.