Leibniz and Priestley share an optimism that God has chosen the chain of events benevolently; however, Priestley believed that the events were leading to a glorious Millennial conclusion, whereas for Leibniz the entire chain of events was optimal in and of itself, as compared with other conceivable chains of events.
Leibniz și Priestley împărtășesc viziunea optimistă a unui Dumnezeu care a ales lanțul evenimentelor binevoitor; totuși, Priestley a crezut că evenimentele au condus la un glorioasă concluzie milenaristă, în timp ce pentru Leibniz, întregul lanț al evenimentelor a fost optim în și prin sine, în comparație cu alte lanțuri ale evenimentelor posibile.