By the late 1920s, Slonim had come to share Gippius' opinion that Russian literature in exile was doomed, its links with the Russian soil forever severed.
Pe la sfârșitul anilor 1920 Slonim a ajuns să împărtășească opinia lui Gippius că literatura rusă din exil era condamnată deoarece legăturile sale cu pământul rusesc erau retezate pentru totdeauna.