De Ruyter was highly respected by his sailors and soldiers, who used the term of endearment Bestevaêr ("Granddad") for him, both because of his disregard for hierarchy (he was himself of humble origin) and his refusal to turn away from risky and bold undertakings, despite his usually cautious nature.
De Ruyter era foarte respectat de marinarii și soldații săi care foloseau pentru el termenul afectiv de Bestevaêr ("Bunic"), atât datorită faptului că nu ținea cont de ierarhie (el însuși fiind de origini umile) cât și datorită refuzului său de a se retrage din situații îndrăznețe și riscante, în ciuda naturii sale prudente.