In Homeric and classical Greek, until the early 4th century BC, stauros meant an upright stake, pole, or piece of paling, "on which anything might be hung, or which might be used in impaling a piece of ground."
În greaca homerică și cea clasică, până la începutul secolului al 4-lea î.e.n., stauros însemna un lemn în poziție verticală, un stâlp, sau o bucată de palisadă, „pe care ar fi putut fi atârnat orice, sau care ar putea fi folosit la străpungerea unei bucăți de pământ.”