He was also critical of the government's claims of strong economic growth and argued that Kocharyan and Sargsyan had come to accept a solution to the problem of Nagorno-Karabakh that was effectively the same solution that he had proposed ten years earlier, although they had strongly opposed that proposal at the time.
El a criticat, de asemenea, afirmatiile guvernului privind creșterea economică și a susținut că Kocharyan și Sargsyan au ajuns să accepte o soluție la problema Nagorno-Karabah care a fost efectiv aceeași soluție pe care el a propus zece ani mai devreme, deși acestia s-au opus cu tărie la momentul respectiv.