As late as the 1840s, and despite Friedrich Wöhler's synthesis of urea in 1828, some chemists still believed in the doctrine of vitalism, according to which a special life-force was necessary to create "organic" (i.e., in its original meaning, biologically derived) compounds.
În anii 1840, în ciuda sintezei ureei a lui Friedrich Wöhler care avusese loc în 1828, unii chimiști încă mai credeau în doctrina vitalismului, care presupunea că un mod special de forță vitală era necesară pentru a crea „materie organică” (adică, în sensul său originar, derivați biologici).