In the early 90’s, legal scholars began to use the term when discussing mental health law, including Wexler in his 1990 book Therapeutic Jurisprudence: The Law as a Therapeutic Agent, and Wexler and Winick in their 1991 book, Essays in Therapeutic Jurisprudence.
La începutul anilor '90, cercetătorii juridici au început să folosească acest termen atunci când au discutat despre legea sănătății mintale, inclusiv Wexler l-a folosit în cartea sa din 1990, „Jurisprudența terapeutică: Legea ca agent terapeutic” și Wexler și Winick în cartea lor din 1991 „Eseuri în jurisprudența terapeutică”.