This distinction was adopted by English poet and translator John Dryden (1631–1700), who described translation as the judicious blending of these two modes of phrasing when selecting, in the target language, "counterparts," or equivalents, for the expressions used in the source language: When appear... literally graceful, it were an injury to the author that they should be changed.
Această distincție a fost adoptată de către poetul și traducătorul de limba engleză John Dryden (1631-1700), care a descris traducerea ca amestecul judicios a acestor două moduri de frazare atunci când se selectează, în limba țintă, "omologil", sau echivalența, pentru expresiile folosite în limba sursă: Când apare ... literalmente grațios, ar fi un prejudiciu adus autorului ca ele ar trebui să fie schimbate.