For Hegel there must be some identity of thought and being for the "subject" (any human observer) to be able to know any observed "object" (any external entity, possibly even another human) at all.
După Hegel, trebuie să fie o anumită identitate de gândire și existență pentru ca „subiectul” (orice observator uman) să fie capabil să cunoască un „obiect” observat (orice entitate exterioară, poate chiar un alt om).