Like Spinoza and Priestley,Leibniz argued that human will was completely determined by natural laws; however, unlike them, Leibniz argued for a "parallel universe" of immaterial objects (such as human souls) so arranged by God that its outcomes agree exactly with those of the material universe.
Ca și Spinoza și Priestley,Leibniz a susținut că voința oamenilor a fost determinată în întregime de legi naturale; totuși, spre deosebire de el, Leibniz credea în existența unui „univers paralel” al obiectelor imateriale (sufletul uman, de exemplu) astfel aranjat de Dumnezeu că efectele sale se potrivesc exact cu cele din universul material.