This formulation modified the Stalin-era Soviet stance, where international class conflict meant the two opposing camps were on an inevitable collision course where communism would triumph through global war; now, peace would allow capitalism to collapse on its own, as well as giving the Soviets time to boost their military capabilities, which remained for decades until Gorbachev's later "new thinking" envisioning peaceful coexistence as an end in itself rather than a form of class struggle.
Această formulare a modificat poziția sovietică din epoca lui Stalin, în care lupta de clasă internațională însemna că cele două tabere opuse erau pe un curs de coliziune inevitabilă, iar comunismul ar triumfa printr-un război mondial; acum, pacea ar permite capitalismului să se prăbușească singur, dar însemna și înarmarea sovieticilor, doctrină care s-a menținut până la venirea lui Gorbaciov a cărei „nouă gândire” a prevăzut, mai degrabă, o coexistență pașnică de sine-stătătoare, fără o luptă de clasă.