Another literary friend and hero was Antonin Artaud, "whose texts he read with supreme conviction at a time when Artaud was more or less an outcast, a situation reflected in Artaud's Van Gogh: The Man Suicided by Society, which Cuny interpreted in his voice's fabulous organ tones".
Un alt prieten literat a fost Antonin Artaud, „ale căror texte le-a citit cu o supremă convingere într-o vreme când Artaud era mai mult sau mai puțin un proscris, situație care se reflectă în Van Gogh: The Man Suicided by Society al lui Artaud, în care Cuny a interpretat cu tonurile fabuloase de orgă ale vocii sale”.