This raised awkward questions; it jarred with Charles Lyell's sheltered views, expressed in volume 2 of his Principles of Geology, that human races "showed only a slight deviation from a common standard", and that acceptance of transmutation meant renouncing man's "belief in the high genealogy of his species".
Aceasta ridica întrebări stânjenitoare; intra în contradicție cu viziunile pe care Charles Lyell și le exprima în volumul 2 din Principiile geologiei, acelea că rasele umane „prezintă doar o mică deviere de la un standard comun”, și că acceptarea transmutațiilor înseamnă renunțarea la credința omului în „înalta genealogie a speciei sale”.