In Sartor Resartus, the narrator moves from the "Everlasting No" to the "Everlasting Yea," but only through "The Centre of Indifference," a position of agnosticism and detachment.
În „Sartor Resartus” naratorul ajunge de la eternul „nu” la eternul „da”, dar numai trecând prin „Centrul de Indiferență”, care este o postură nu doar agnostică, ci și de detașare.