In his book, Le Service Public (Public Service, published in November 1934), he argued in favour of a reform of parliamentary procedures; cooperation between industries according to their branches of activities; a minimum wage and paid holidays; women's right to vote (also upheld by the monarchist Action française, who considered that women, often devout, would be more favorable to their conservative thesis), etc. The Croix-de-Feu and its satellite organizations gradually took on momentum, reaching 500 members in 1928, 60,000 end of 1933, 150,000 in the months following the 6 February 1934 riots and 400,000 end of 1935.
În cartea sa, Le Service Public (Serviciul public, publicat în noiembrie 1934), el a argumentat în favoarea unei reforme a procedurilor parlamentare; cooperarea între industrii în funcție de ramurile de activitate; un salariu minim și sărbători legale plătite; dreptul femeilor de a vota (susținut, de asemenea, de monarhista Action française, care a considerat că femeile, de multe ori devotate, ar fi mai favorabile lor ideologiei sale conservatoare) etc. Croix-de-Feu și organizațiile sale satelit au luat avânt, treptat, ajungând de la 500 de membri în 1928, la 60.000 la sfârșitul anului 1933, 150.000 în lunile de după revoltele din 6 februarie 1934 și 400.000 la sfârșitul anului 1935.