With the crackdown on architects' independence and official denial of modernism (1932), demonstrated by the international contest for the Palace of Soviets, Neoclassicism was instantly promoted as one of the choices in Stalinist architecture, although not the only one.
Odată cu limitarea independenței arhitecților negarea oficiala a modernismului (1932) demonstrată de concursul internațional pentru Palatul Sovieticilor, neoclasicismul a fost imediat promovat ca una dintre principalele alegeri în arhitectura stalinistă, dar nu singura.