David Conway suggests that Da Ponte's own life 'in disguise' (as a Jew/priest/womaniser) enabled him to infuse the operatic cliche of disguise with a sense of Romantic irony.
David Conway sugerează că viața proprie a lui Da Ponte „în deghizare" (ca evreu/preot/afemeiat) l-a lăsat să infuzeze clișeul operatic de deghizare cu un sentiment de ironie romantică.