As the "workshop of the world", Britain could produce finished goods so efficiently that they could usually undersell comparable, locally manufactured goods in foreign markets, even supplying a large share of the manufactured goods consumed by such nations as the German states, France, Belgium, and the United States.
În calitatea de „atelier al lumii”, Marea Britanie putea produce bunuri finite atât de eficient, încât putea să vândă la prețuri mai mici pe piețele străine, furnizând o bună parte dintre bunurile industriale consumate de națiuni puternice precum statele germane, Franța, Belgia sau Statele Unite.