When considering the subject of Aquinas' Quinque viae, to which Dawkins devotes considerable attention, McGrath interprets the theologian's arguments as an affirmation of a set of internally consistent beliefs rather than as an attempt to formulate a set of irrefutable proofs.
În ceea ce privește subiectul Cinci căi a lui Toma de Aquino, căruia Dawkins îi dedică o atenție considerabilă, McGrath interpretează argumentele teologice ca o afirmare a unui set coerent de credințe, mai degrabă decât ca o încercare de a formula un set de dovezi incontestabile.