Weber was a key proponent of methodological anti-positivism, arguing for the study of social action through interpretive (rather than purely empiricist) means, based on understanding the purpose and meaning that individuals attach to their own actions.
Weber a fost un mare susținător al antipozitivismului metodologic, argumentând în favoarea studiului acțiunii sociale prin mijloace interpretative (mai degrabă decât pur empirice), bazat pe înțelegerea scopului și sensului pe care indivizii îl atribuie propriilor lor acțiuni.