Unlike Plato and the religious traditions, Aristotle did not consider the soul as some kind of separate, ghostly occupant of the body (just as we cannot separate the activity of cutting from the knife).
Spre deosebire de Plato și tradițiile religioase, Aristotel nu a considerat sufletul în întregimea sa, ca fiind un ocupant separat, fantomatic al corpului (așa cum nu putem separa activitatea de a "tăia" de cuțit).