Most people walked through the auditorium and corridors with strange faces, looking as if it were their birthday and, indeed, (dear God I'm not joking) it was perfectly possible to go up to some completely strange woman and say: "What a play?
Majoritatea mergeau prin auditorium și printre coridoare cu expresii ciudate, părând că era ziua lor și într-adevar (Doamne Dumnezeule, nu glumesc !) era perfect posibil să mergi la o femeie complet necunoscută și să-i spui :’Ce mai piesa!