Ratchis was a weak ruler: on one side he had to concede greater freedom of action to the other dukes, on the other extreme he had to take care not to exacerbate the Franks and, above all, the mayor of the palace and de facto king Pepin the Short, the adopted son of the king who had dethroned his nephew.
Ratchis s-a dovedit un conducător slab: pe de o parte, el a fost nevoit să acorde mari libertăți de acțiune celorlalți duci, pe de alta trebuia să nu îi incite prea mult pe franci și, mai ales, pe Pepin cel Scurt, majordom și rege de facto al acestora, care devenise fiul adoptiv al lui Liutprand.