The Benedictine monks kept control of chapels in the church and did not sell them to families to decorate and embellish as they pleased, as was done in many Venetian churches.
Călugării benedictini au menținut controlul asupra capelelor din biserică și nu le-au vândut familiilor pentru a le decora și înfrumuseța după cum le plăcea, așa cum s-a făcut în multe biserici venețiene.