Just as the narrator calms his soul, he realizes he has unconsciously walked to the vault of his "lost Ulalume" on the very night he had buried her a year before.
În timp ce naratorul își liniștește sufletul, el își dă seama că a mers inconștient la mormântul „Ulalumei pierdute” chiar în acea noapte în care o îngropase acolo cu un an înainte.