Inspired by the lambda calculus, the interpreter for the programming language Lisp made use of a data structure called an environment so that the values of parameters did not have to be substituted into the body of an invoked lambda expression.
Inspirat de calculul lambda, interpreter pentru limbajul de programare Lisp face uz de o structură de date numită mediu în felul că valoarea parametrilor nu trebuie să fie substituită în corpul expresiilor lambda invocate.