Before the new constitution was enacted, full formal powers to appoint the prime minister and the rest of the Council of State had been the privilege of the president, who was free to diverge from parliamentary principles, although the ministers appointed had to have the confidence of the parliament.
Înainte ca noua constituție să fie adoptată, competența formală de a numi prim-ministrul și restul Consiliului de Stat era privilegiul președintelui, care era liber să se abată de la principiile parlamentare, deși miniștrii numiți trebuia să aibă încrederea parlamentului.