Others wondered if the railways were an "evil" that threatened the landscape: Nikolaus Lenau's 1838 poem An den Frühling (To Spring) bemoaned the way trains destroyed the pristine quietude of German forests.
Alții se întrebau dacă nu cumva calea ferată era un rău ce amenința peisajul: poezia lui Nikolaus Lenau 1838 An den Frühling (La izvoare) deplângea felul în care trenurile distrugeau liniștea pădurilor germane.