Under Catalan's influence, Cesàro initially referred to the "conventional formulas" for 1 − 2n + 3n − 4n + ... as "absurd equalities", and in 1883 Cesàro expressed a typical view of the time that the formulas were false but still somehow formally useful.
Sub influența lui Catalan, Cesàro s-a referit inițial la „formulele convenționale” pentru 1 − 2n + 3n − 4n + ... ca „egalități absurde”, și în 1883, Cesàro și-a exprimat punctul de vedere (tipic epocii) că formulele sunt false, dar că pot fi utile în teorie.