As a precautionary move Alboin strengthened his alliance with the Avars, signing what Paul calls a foedus perpetuum ("perpetual treaty") and what is referred to in the 9th-century Historia Langobardorum codicis Gothani as a pactum et foedus amicitiae ("pact and treaty of friendship"), adding that the treaty was put down on paper.
Ca măsură de prevenție, Alboin și-a întărit alianța cu avarii, semnând ceea ce Paul Diaconul numește un foedus perpetuum („tratat veșnic”) și ceea ce în secolul al IX-lea Historia Langobardorum codicis Gothani s-a referit la un pactum et foedus amicitiae ("pact și tratat de amiciție"), adăugând că tratatul a fost pus pe hârtie.