After 1964, the date of the great amnesty of all political prisoners, philosophical life had a chance to come back into existence, partly catalysed by the professional reinsertion of the relatively few surviving philosophers, who were either imprisoned or marginalized.
După 1964, anul marii amnistieri a prizonierilor politici, viața filosofică a avut șansa de a reveni la existență, fiind în parte stimulată de reintegrarea profesională filosofilor supraviețuitori, care au fost întemnițați sau maginalitați, și erau deja relativ puțini.