Camus believed that people often escape facing the absurd through "eluding" (l'esquive), a 'trickery' for "those who live not for life itself but some great idea that will transcend it, refine it, give it a meaning, and betray it".
Camus credea că oamenii fac față adesea absurdului prin „eludare” (l'esquive), ceea ce reprezintă o „trădare” pentru „cei care nu trăiesc pentru viață în sine, ci pentru o idee mare care îi va supraviețui, o va rafina, îi va da un sens și o va trăda”.