The leading Neoclassical sculptors enjoyed huge reputations in their own day, but are now less regarded, with the exception of Jean-Antoine Houdon, whose work was mainly portraits, very often as busts, which do not sacrifice a strong impression of the sitter's personality to idealism.
Sculptorii neoclasici de top se bucură de o reputație imensă în zilele lor, dar acum sunt mai puțin apreciați, cu excepția lui Jean-Antoine Houdon, a cărui lucrări a fost în principal portrete, foarte des ca busturi, care nu sacrifică o impresie puternică a personalității sitterului la idealism.