These enemies included Strauss, an AEC commissioner who had long harbored resentment against Oppenheimer both for his activity in opposing the hydrogen bomb and for his humiliation of Strauss before Congress some years earlier; regarding Strauss's opposition to the export of radioactive isotopes to other nations, Oppenheimer had memorably categorized these as "less important than electronic devices but more important than, let us say, vitamins".
Printre acești adversari se numărau Strauss, un comisar AEC care avea de multă vreme resentimente față de Oppenheimer, atât pentru activitatea sa de opoziție față de bomba cu hidrogen, cât și pentru umilirea lui Strauss în fața Congresului cu câțiva ani în urmă; în ceea ce privește opoziția lui Strauss față de exportul de izotopi radioactivi către alte țări, Oppenheimer le clasificase în mod memorabil ca fiind „mai puțin importante decât dispozitivele electronice, dar mai importante decât, să zicem, vitaminele”.