As noted by gender historian Roxana Cheșchebec, Cantacuzino was primarily an elitist, who believed in fulfilling a "historic mission of the upper classes", focusing on assisting "the socially disadvantaged as a way of serving the country and the nation."
Așa cum a remarcat istoricul Roxana Cheșchebec, Cantacuzino era în primul rând o elitistă care credea în îndeplinirea unei "misiuni istorice a claselor superioare", concentrându-se pe asistarea "dezavantajatului social ca mod de a servi țara și națiunea".