The summers Krøyer spent with his wife in the 1890s were clearly a source of inspiration for him, especially as Marie had a strong sense of beauty herself, often quoting Keats' "Beauty is truth, truth beauty".
Verile pe care Krøyer le-a petrecut împreună cu soția sa în anii 1890 au fost în mod clar o sursă de inspirație pentru el, mai ales că Marie avea un sentiment puternic de frumusețe, citându-l adesea pe Keats „frumusețea e adevărul, adevărul frumusețe”.