Esterhazy benefited from special treatment by the upper echelons of the army, which was inexplicable except for the General Staff's desire to stifle any inclination to challenge the verdict of the court martial that had convicted Dreyfus in 1894.
Esterházy a beneficiat, în momentul afacerii, de un tratament favorabil din partea sferelor înalte ale armatei, favoritism ce nu poate fi explicat decât prin dorința statului major de a sufoca orice tentativă de punere în discuție a verdictului curții marțiale care îl condamnase pe căpitanul Dreyfus în 1894.