Cultural historian and critic Eugen Lovinescu summarizes Rașcu's poetry as "asthenia", "projecting life beyond reality, into the realm of dreams, the life of a bloodless ghost".
Criticul și istoricul literar Eugen Lovinescu rezumă poezia lui Rașcu ca o „astenie”, „proiectarea vieții dincolo de realitate, în vis, o viață de fantomă fără sânge”.