This quasi-Maoist speech marked the beginning of a "mini cultural revolution" in Communist Romania, launching a Neo-Stalinist offensive against cultural autonomy, a return to the strict guidelines of socialist realism and attacks on non-compliant intellectuals.
Acest discurs oarecum Maoist a marcat începerea unei „mini Revoluții Culturale” în România Comunistă, lansând o ofensivă Neo-Stalinistă împotriva autonomiei culturale, o întoarcere la conducerea strictă a realismului socialist și atacuri asupra intelectualilor necorespunzători.