Cabrera regards procreation as an ontological and total manipulation: one's very being is manufactured and used, so in contrast to intra-worldly cases where someone is placed in a harmful situation, in the case of procreation no chance of defense against that act is even available.
Cabrera privește procrearea ca o manipulare ontologică și totală: însăși ființa cuiva este fabricată și folosită, spre deosebire de cazurile intra-lumești în care cineva este plasat într-o situație vătămătoare, în cazul procreării neexistând nici o șansă de apărare.