"True poetry," said M. de Heredia in his discourse on entering the Academy, "dwells in nature and in humanity, which are eternal, and not in the heart of the creature of a day, however great."
"Poezia adevărată", spunea M. de Heredia în discursul său la intrarea în Academie, "poezia adevărată trăiește în natură și în umanitate, și nu în inima ființei dintr-o zi, chiar dacă minunată."