The Situationist International, in the 15 years from its formation in 1957 and its dissolution in 1972, is characterized by a Marxist and surrealist perspective on aesthetics and politics, without separation between the two: art and politics are faced together and in revolutionary terms.
Internaționala situaționistă, în cei 15 ani de la formarea sa în 1957 și până la dizolvarea ei în 1972, se caracterizează printr-o perspectivă marxistă și suprarealistă asupra esteticii și politicii, fără separarea dintre cele două: arta și politica se confruntă împreună și în termeni revoluționari.