After working extensively with the catatonic patients who survived the 1917–1928 epidemic of encephalitis lethargica, Sayer discovers certain stimuli will reach beyond the patients' respective catatonic states; actions such as catching a ball, hearing familiar music, and experiencing human touch all have unique effects on particular patients and offer a glimpse into their worlds.
După ce lucrează intensiv cu pacienți catatonici care au supraviețuit epidemiei de encefalită letargică din 1917-1928, Sayer descoperă anumiți stimuli la care răspund acei pacienți; acțiuni ca prinderea unei mingi aruncată către ei, ascultarea de muzică familiară și atingerea umană au efecte unice asupra pacienților speciali și oferă o incursiune în lumea lor.