With the adoption of the Constitution of Japan in 1947, the emperor became no longer a sovereign who ruled by divine right, but a human who is a symbol of the state and of the unity of the people.
Odată cu adoptarea Constituției Japoniei în 1947, împăratul nu mai era un suveran ce domnea prin drept divin, ci un om care este un simbol al statului și al unității poporului.