But the whole point of an obsession is that it cannot be criticized from the outside; what distinguishes a successful obsessional tale from a failure that the reader is held, like Coleridge's Wedding Guest, so that 'he cannot choose but hear', no matter what his other faculties tell him.
Dar elementul de bază al unei obsesii este acesta că nu poate fi criticată din afară; ceea ce separă o poveste obsesivă de succes de un eșec este aceea că cititorul este reținut, la fel ca oaspeții de nuntă de la Coleridge, așa încât 'nu poate decât să asculte',indiferent ce îi spun celelalte simțuri.