In his articles for Romanian papers, Aderca himself described this measure as a sign that Romania was returning to artistic and political normality, rewarding talent on a democratic rather than ethnic basis.
În articolele publicate în ziarele românești, Aderca însuși a descris această măsură ca un semn că România revenea la o normalitate artistică și politică, recompensând talentul pe o bază mai degrabă democratică decât etnică.