He first tested it on mice, who surprised him by surviving quite a while entrapped with the air, and then on himself, writing that it was "five or six times better than common air for the purpose of respiration, inflammation, and, I believe, every other use of common atmospherical air".
În primul rând, el a testat-o pe șoareci, fiind surprins de supraviețuirea acestora un timp îndelungat, iar apoi pe el însuși, scriind apoi că aerul nou fost „de cinci sau șase ori mai bun decât aerul comun având în vedere respirația, inflamați și, cred eu, orice altă utilizare a aerul atmosferic comun.”