Even after Cuza left the country and settled in Baden, relations between him and Kogălniceanu remained respectful, but distant: in summer 1868, when both of them were visiting Vienna, they happened to meet, and, without exchanging words, raised their hats as a form of greeting.
Chiar și după ce Cuza a plecat din țară și s-a stabilit la Baden, relațiile lui cu Kogălniceanu au rămas la un respect distant: în vara lui 1868, când ambii vizitau Viena, s-au întâlnit întâmplător și, fără a schimba vreo vorbă, s-au salutat ridicându-și pălăriile.