Thaçi was perceived by western diplomats during the negotiations as the "voice of reason" within the KLA: his attendance at the negotiations demonstrated a willingness to accept autonomy for Kosovo within Serbia at a time when other rebel leaders rejected any solution short of full national independence.
În timpul negocierilor Thaçi a fost perceput de diplomații din Occident ca fiind "vocea rațiunii" în UCK: participarea sa la negocieri a demonstrat voința de a accepta autonomia pentru Kosovo de Serbia, atunci când alți lideri revoltați au refuzat orice soluție scurtă pentru o independență complet națională.