He saw the works as study cases, suggesting that pacifism was a typically Jewish trait in Greater Romania, a more palatable form of "anti-national" (that is, anti-Romanian) ideologies.
El a considerat aceste scrieri drept studii de caz, sugerând că pacifismul era o trăsătură tipic evreiască în România Mare, o formă mai agreabilă a unei ideologii „antinaționale” (adică antiromânească).