They argued that the right to property "cannot be extinguished by new sovereignty or occupation and does not have a statute of limitation," and asserted that "it is according to this principle that the European Jews claimed successfully the restitution of their lost property in World War II."
Ei au argumentat că dreptul de proprietate „nu poate fi anulat de o nouă suveranitate sau ocupație și nu are un statut limitativ” și au mai afirmat că „exact pe baza acestui principiu evreii europeni și-au revendicat cu succes restituirea proprietăților pierdute în cel de-al Doilea Război Mondial”.