As the absurd and nonsensical lesson progresses, the Professor grows more and more angry with what he perceives as the Pupil's ignorance, and the Pupil becomes more and more quiet and meek.
Pe măsură ce lecția absurdă și fără sens progresează, profesorul devine din ce în ce mai supărat pe ceea ce crede el a fi ignoranța elevei, iar eleva devine tot mai liniștită și mai blândă.