The longest, and best, of the stories was "Smutné oči Hany Karadžičové" (The Sad Eyes of Hana Karadžičová), a sad tale of a Jewish girl who is ostracized by her village for marrying an atheist Jew.
Cea mai lungă și cea mai bună dintre aceste povestiri este Smutné oči Hany Karadžičové (Ochii triști ai Hanei Karadžičová), o poveste tristă a unei fete evreice care este ostracizată de satul ei pentru că s-a căsătorit cu un evreu ateu.