Anti-essentialist and intersectionalist critiques of feminists have objected to the idea that there can be any universal women’s voice and have criticized feminists, as did Black feminism, for implicitly basing their work on the experiences of white, middle class, heterosexual women.
Critici anti-esențialiști și intersecționaliști ai feministelor au contestat ideea că poate exista vreo voce universală femeilor și au criticat feminiștii, așa cum s-a întâmplat în feminismul negru, pentru a-și baza activitatea implicit pe experiențele femeilor albe heterosexuale de clasă mijlocie.