The last chapter proposes dialogics as an instrument to free the colonized, through the use of cooperation, unity, organization and cultural synthesis (overcoming problems in society to liberate human beings).
Posljednje poglavlje predlaže dijalogiku kao instument za oslobođenje koloniziranih, kroz korištenje surađivanja, jedinstva, organizacije i kulturalne sinteze (prelaženje preko problema u društvu u svrhu oslobođivanja ljudskih bića).