The provision about "licensing of broadcasting, television or cinema enterprises", i.e. the state’s right to license the media companies, was included because of the limited number of available frequencies and the fact that, at that time, most European states had a monopoly of broadcasting and television.
Odredba o "podvrgavanju režimu dozvola ustanova koje obavljaju djelatnosti radija ili televizije te kinematografsku djelatnost", odnosno pravo države za licenciranje medijske tvrtke, bila je uključena zbog ograničenog broja raspoloživih frekvencija i činjenici da je u to vrijeme većina europskih država imala monopol radija i televizije.