Two special cases, rules 3 and 4, are trivial: λx.x is clearly equivalent to I, and λx.E is clearly equivalent to (K T) if x does not appear free in E. The first two rules are also simple: Variables convert to themselves, and applications, which are allowed in combinatory terms, are converted to combinators simply by converting the applicand and the argument to combinators.
Dva specijalna slučaja, pravila 3 i 4, su trivijalna: λx.x je očito ekvivalentno I, i λx.E je očito ekvivalentno (K E) ako se x ne pojavljuje slobodan u E. Prva su dva pravila također jednostavna: Varijable se konvertiraju u same sebe, a aplikacije, koje su dozvoljene u kombinatornim terminima, su konvertirane u kombinatore jednostavnom konverzijom aplikanda i argumenta u kombinatore.