This paradigm crucially assumes (1) that resources are scarce because they are not sufficient to satisfy all wants, and (2) that "economic value" is willingness to pay as revealed for instance by market (arms' length) transactions.
Ova paradigma odlučno pretpostavlja (1) da su resursi oskudni zbog toga što su nedostatni za zadovoljenje svih želja, te (2) da "ekonomska vrijednost" predstavlja spremnost za plaćanjem kao što se može primjerice vidjeti u tržišnim transakcijama.