He also relied on the clergy for advice, including Lanfranc, a non-Norman who rose to become one of William's prominent ecclesiastical advisors in the late 1040s and remained so throughout the 1050s and 1060s.
Han henvendte sig også til gejstligheden for råd, inklsuive Lanfranc, en ikke-normanner der arbejdede sig op til at blive en af Vilhelms prominente eklastistiske rådgivere i 1040'erne, og fortsatte med at være det i 1050'erne og 1060'erne.