Partly out of interest in the natural world and partly out of interest in the classical cultures of ancient Greece and Rome, portraits—both painted and sculpted—were given an important role in Renaissance society and valued as objects, and as depictions of earthly success and status.
Dels af interesse for naturen, dels af interesse for de klassiske kulturer i oldtidens Grækenland og Rom, fik portrætterne – både malede og skulpturelle – en vigtig rolle i renæssancens samfund og blev værdsat som objekter og som skildringer af jordisk succes og status.