It is a prime example of rosserie, that is, plays dealing with corrupt, morally bankrupt characters who seem to be respectable, "smiling, smiling, damned villains..."
Det er et prima eksempel på rosserie, det vil sige stykker, der beskæftiger sig med korrupte, umoralske personer, der lader til at være respektable, "smilende, smilende, forbandede skurke..."