It is said that he was known by Muslims as "the eloquent preacher amongst the prophets", because he was, according to tradition, granted talent and eloquence in his language.
נאמר כי הוא היה ידוע בידי המוסלמים הראשונים בתור "המטיף הרהוט בין הנביאים", מכיוון שכך היה, לפי המסורת, לשועיב הוענק כישרון וצחות לשון בשפתו.