Common citizens had access to pieces of funerary art, such as shabti statues and books of the dead, which they believed would protect them in the afterlife.
לאזרחים פשוטים הייתה גישה לאמנות קבורה, כמו פסלי ה'שבטי' וספרי המתים, והם האמינו שאלה יגנו עליהם בחיים שלאחר המוות.