Sullivan was the studio proprietor and—as is the case with almost all film entrepreneurs—he owned the copyright to any creative work by his employees.
סאליבן היה בעליו של האולפן ולכן, כמו כמעט כל יזמי הסרטים, היה בעל זכויות היוצרים על כל יצירותיהם של עובדיו.