Pinker explains that a universal grammar represents specific structures in the human brain that recognize the general rules of other humans' speech, such as whether the local language places adjectives before or after nouns, and begin a specialized and very rapid learning process not explainable as reasoning from first principles or pure logic.
פינקר מסביר שדקדוק אוניברסלי מייצג מבנים ספציפיים במוח האנושי שמזהים את הכללים הכלליים בדיבורם של בני אדם אחרים, למשל אם השפה המקומית מציבה שמות תואר לפני או אחרי שמות עצם, ומתחיל תהליך למידה מיוחד ומהיר מאוד שאינו ניתן להסבר כהסקה מן העקרונות הראשונים או מלוגיקה טהורה.