During these years, he was still using family photographs as his reference, but he was also trying to look for a new, more abstract visual language, one not based on a dictated extrinsic narrative.
בשנים אלה עדיין השתמש בצילומי משפחה כנקודת מוצא, אך ניסה לחפש שפה ציורית חדשה, מופשטת יותר, שאינה מבוססת על נרטיב חיצוני מוכתב מראש.