Ecuador's government policies regarding Jewish emigration were historically tentative and volatile: in 1935, for example, it gave the Jews permission to settle in an area of about 20,000 square kilometers, and on the other hand, in 1938, the government issued an order that all the Jewish residents that are not working in agriculture or are not capable to develop the industry would need to leave the country.
ממשלת אקוודור נקטה מדיניות הססנית והפכפכה באשר להגירת היהודים אליה: ב-1935 למשל, היא העניקה ליהודים זיכיון להתיישבות על שטח של כ- 20,000 קמ"ר, ומאידך, ב-1938 היא הוציאה צו אשר חייב כל תושב יהודי שאינו עובד בחקלאות או שאינו בעל אמצעים לפיתוח התעשייה לעזוב את הארץ.