Although Japan no longer received any aid from the United States by the 1960s, the agreement continued to serve as the basis for purchase and licensing agreements ensuring interoperability of the two nations' weapons and for the release of classified data to Japan, including both international intelligence reports and classified technical information.
על אף שיפן לא קיבלה עוד סיוע מארצות הברית עד שנות ה-60, ההסכם המשיך לשמש בסיס להסכמי רכש ורישוי, המבטיחים יכולת פעולה הדדית בין הנשק של שני העמים ולשחרור נתונים מסווגים ליפן, כולל בינה בינלאומית, דוחות ומידע טכני מסווג.