Generally, 20th-century economists had argued against further reductions as a solution to unemployment, saying it reflects a Lump of labour fallacy.
ככלל, כלכלני המאה ה-20 טענו כנגד צמצום נוסף של שעות העבודה כפתרון לאבטלה, בטענה שהנחה זו משקפת את כשל צבר עבודה.