The way out, therefore, was to eliminate the idea of an interior mental life (and hence an ontologically independent mind) altogether and focus instead on the description of observable behavior.
הפתרון הוא לוותר על הרעיון של חיים נפשיים פנימיים (ומכאן גם על נפש עצמאית אונטולוגית) ולהתמקד במקום זאת בתיאור של התנהגות נצפית.