In 1973, Michael Harrington coined the term "neo-conservatism" to describe those liberal intellectuals and political philosophers who were disaffected with the political and cultural attitudes dominating the Democratic Party and were moving toward a new form of conservatism.
ב-1973 טבע מייקל הרינגטון טבע את המונח "נאו-שמרנות" (Neoconservatism) כדי לתאר את האינטלקטואלים הליברלים והפילוסופים הפוליטיים שדחו את הגישות התרבותיות והפוליטית ששלטו במפלגה הדמוקרטית ונעו לכיוון צורה חדשה של שמרנות.