She hears rumours about the gas chambers and complains about her fear of the future: "We live from hour to hour, not even from day to day."
היא שומעת את השמועות על תאי הגזים ומקוננת על היעדר הפרספקטיבה והחשש מהעתיד: "אנחנו חיים משעה לשעה, אפילו לא משבוע לשבוע".