Larson was initially hesitant to accept the role, but "couldn't deny the fact that this movie is everything I care about, everything that's progressive and important and meaningful, and a symbol I wished I would've had growing up."
לארסון דווקא היססה בטרם החליטה לקחת את התפקיד, אך ציינה כי "לא הייתי יכולה להתעלם מהעובדה שהסרט הזה הוא כל מה שחשוב לי - מתקדם, חשוב ומשמעותי, וסמל שהלוואי והייתי יכולה לגדול עליו".