Drawing from Machiavelli, he argues that 'The Modern Prince' – the revolutionary party – is the force that will allow the working-class to develop organic intellectuals and an alternative hegemony within civil society.
בעקבות ניקולו מקיאוולי הוא טוען ש"הנסיך המודרני" – המפלגה המהפכנית – הוא הכוח אשר יאפשר למעמד הפועלים לפתח אינטלקטואלים אורגניים וליצור הגמוניה אלטרנטיבית בתוככי החברה האזרחית.