T. S. Eliot described him during this phase of his life as "a man of the world among ascetics, and an ascetic among men of the world."
טי אס אליוט תיאר אותו בשלב זה של חייו כ-"איש העולם הגדול בין הנזירים, ונזיר בין אנשי העולם הגדול".