In both cases, the state operated under an executive spending plan drafted by the governor until the legislature could re-convene and pass a budget.
בשני המקרים פעלה המדינה במסגרת תוכנית ההוצאות המבצעת שהוכנה בידי המושל עד שהרשות המחוקקת תוכל להתכנס מחדש ולהעביר את התקציב.