Green wrote that Campbell "enjoyed taking the 'devil's advocate' position in almost any area, willing to defend even viewpoints with which he disagreed if that led to a livelier debate."
גרין כתב כי קמפבל "נהנה לקחת את עמדת 'פרקליטו של השטן' כמעט בכל תחום, מוכן להגן אפילו על נקודות מבט להן הוא לא הסכים, אם זה הוביל לוויכוח ערני."