In one of the articles, he contended that the identity of the killer would eventually become parallel to the identity of the victim; one could not exist without the other and the two identities would establish the Israeli discourse side-by-side.
באחד המאמרים טען שדמותו של הרוצח תהפוך ברבות הימים למקבילה לדמותו של הנרצח, אחת לא תוכל להתקיים בלא השנייה ושתי הדמויות יכוננו את השיח הישראלי זו לצד זו.