He continued in this direction throughout the 1960s, but by the mid-1970s had changed to a less complex sacred minimalist sound, exemplified by the transitional Symphony No. 2 and the hugely popular Symphony No. 3 (Symphony of Sorrowful Songs).
Ezt az irányt folytatta az 1960-években, de az 1970-es évek közepére áttért a kevésbé összetett spirituális minimalista hangzásra, melynek példája az átmeneti 2. szimfónia, illetve az igen népszerű 3. szimfónia (A fájdalmas dalok szimfóniája).