Still in possession of the "cruel wit that has seen him through in the past", Tyrion provides, according to Thomas M. Wagner, the "warmest and most sympathetic moments" in the novel.
Továbbra is rendelkezve azzal a „kegyetlen eszességgel, amely a múltban is segítséget nyújtott neki”, Tyrion – Thomas M. Wagner szerint – a regény „legmelegszívűbb és legegyüttérzőbb pillanatainak” forrása.