By the mid-19th century in England, the Alleged Lunatics' Friend Society was proclaiming the moral treatment approach was achieved "by mildness and coaxing, and by solitary confinement", treating people like children without rights to make their own decisions.
Angliában a 19. század közepétől, az Alleged Lunatics' Friend Society, hirdette meg a morális terápiás megközelítést, melyet „szelídséggel és hízelgéssel, és magánzárkával” értek el; ez embereket úgy kezelve, mint gyerekeket, akiknek nem volt joguk saját döntéseket hozni.