The stories and illustrations (sold in the galleries of the Palais Royal, along with the services of prostitutes) were often anti-clerical and full of misbehaving priests, monks and nuns, a tradition that in French pornography continued into the 20th century.
A történetek és illusztrációk – amiket a Palais Royal-ban árultak, (prostituáltak szolgáltatásaival egybekötve) – gyakran antiklerikálisak voltak és tele voltak erkölcstelen papokkal, szerzetesekkel és apácákkal; ezt a hagyományt a francia pornográf irodalomban a 20. századig követhetjük.