Similarly, Andrew Ryce from Beats per Minute felt that the song was an "unconvincing anthem for hedonism, sounding more like a wistful lament than a party track".
Hasonlóképpen Andrew Ryce a Beats per Minute-tól úgy gondolta, hogy a dal a „hedonizmus nem túl meggyőző himnusza, amely inkább hangzik vágyakozó siránkozásnak mint egy bulizós számnak”.