Most of the Lisp systems whose designs contributed to Common Lisp—such as ZetaLisp and Franz Lisp—used dynamically scoped variables in their interpreters and lexically scoped variables in their compilers.
A legtöbb Lisp nyelvjárás, amelyen a Common Lisp alapul, mint például a ZetaLisp és a Franz Lisp, dinamikus hatókörű változókat használt az értelmezőben és lexikálisakat a fordítóban.