Its genetic features, including many known and mapped phenotypic mutants and a large number of progeny per cross (typically 100-200) facilitated the discovery of transposons ("jumping genes").
Genetikai jellemzői, köztük számos jól ismert és feltérképezett fenotípusos mutánssal, és keresztezésenkénti nagy számú utóda (tipikusan 100-200) elősegítették a transzpozonok („ugráló gének”) felfedezését.