He and Koffka functioned as subjects for Wertheimer's now-famous studies of apparent movement (or the phi phenomenon), which led them in turn to conclusions about the inherent nature of vision.
Ő és Koffka vizsgálati alanyként vettek részt Wertheimer híres látszólagos mozgásról (más néven phi-jelenségről) szóló kutatásában, ami őket is következtetésekre vezette a látás természetével kapcsolatban.