For Arthur Schopenhauer, destiny was just a manifestation of the Will to Live, which can be at the same time living fate and choice of overrunning fate, by means of the Art, of the Morality and of the Ascesis.
Arthur Schopenhauer szerint a sors csak egy megnyilvánulása az élni akarásnak, ami lehet egy időben élő sors, és annak választása is, ami felülírja a sorsot a művészet, az erkölcs és az aszkézis segítségével.