("You are my first Israelian friend. I wish we both get rid of our idiot politicians, anyway nice to see you!") ("I love that blue. I love that star. I love that flag.") This one is really moving for me because it's the story of a girl who has been raised in Iran to walk on an Israeli flag to enter her school every morning, and now that she sees the posters that we're sending, she starts -- she said that she changed her mind, and now she loves that blue, she loves that star, and she loves that flag, talking about the Israeli flag, and she wished that we'd meet and come to visit one another, and just a few days after I posted the first poster.
("Du er min første israelske venn. Jeg håper vi begge blir kvitt våre idiotiske politikere, uansett hyggelig å se deg!" ("Jeg elsker den blåfargen. Jeg elsker den stjernen. Jeg elsker det flagget.") Denne er veldig rørende for meg for det er historien om en jente som vokste opp i Iran og som måtte tråkke på det israelske flagget hver dag hun gikk inn på skolen, og nå som hun ser plakatene vi sender begynner hun -- hun sa at hun forandret mening, og nå elsker hun det blå, hun elsker den stjernen, og hun elsker flagget, da er det snakk om det israelske flagget, og hun ønsker at vi kunne treffes og besøke hverandre, dette var bare noen få dager etter at jeg la ut den første plakaten.