I think that if we understood our cognitive limitations in the same way we understand our physical limitations, even though they don't stare us in the face the same way, we could design a better world, and that, I think, is the hope of this thing.
Hvis vi forstod våre kognitive begrensninger,- -på samme måte som vi forstår våre fysiske begrensninger,- -selv om de ikke er like åpenbare,- -så kunne vi designe en bedre verden. Og det tror jeg er håpet i alt dette.