Second conclusion is that the ability to conceive of a given event in two different ways, such as "cause something to go to someone" and "causing someone to have something," I think is a fundamental feature of human thought, and it's the basis for much human argumentation, in which people don't differ so much on the facts as on how they ought to be construed.
Min andre konklusjon er at evnen til å oppfatte en gitt hendelse på to forskjellige måter, som "forsårsake at noe går til noen" og "forårsake at noen har noe," tror jeg er en grunnleggende funksjon ved den menneskelige tenkning, og det er grunnlaget for mye av våre diskusjoner, hvor folk ikke er så uenige om fakta som om hvordan de bør forstås.