And into the slow, second movement, marked "adagio religioso," he incorporated the sounds of birdsong that he heard outside his window in what he knew would be his last spring; he was imagining a future for her in which he would play no part.
Lēnajā otrajā daļā,  atzīmētai kā „<i>adagio religioso</i>”, viņš iekļāva  putnu dziesmu skaņas, ko dzirdēja aiz sava loga, apzinoties,  ka tas ir viņa pēdējais pavasaris. Viņš iedomājās nākotni viņai,  kurā viņa vairs nebūtu.