So when I'm really doing something that is actually just a waste of time, in my mess of a life, I'm too tied into my story that got me out of bed, and ideally, I ought to have some very complex story map in my mind, you know, with combinatorials and a matrix of computation, and the like, but that is not how stories work.
Tāpēc tad, ja daru ko tādu, kas patiesībā ir tikai laika šķiešana, – šajā dzīves juceklī – es esmu pārāk sapinies savā stāstā, kas palīdz man tikt ārā no gultas. Ideālā gadījumā man prātā vajadzētu būt kādai ļoti sarežģītai stāstu kartei, ar visādām kombinācijām, skaitļošanas matricai un tamlīdzīgi, taču tā ar stāstiem nenotiek.