The young acolytes are taken away from their families at the age of three and four, sequestered in a shadowy world of darkness in stone huts at the base of glaciers for 18 years: two nine-year periods deliberately chosen to mimic the nine months of gestation they spend in their natural mother's womb; now they are metaphorically in the womb of the great mother.
Jaunos mācekļus trīs vai četru gadu vecumā  izņem no ģimenēm un nošķir ēnainā tumsas pasaulē, kur tie akmens būdās  ledāju pakājē pavada 18 gadus — divus 9 gadu ilgus posmus, kas apzināti izvēlēti,  atdarinot grūtniecības deviņus mēnešus, ko bērns pavada bioloģiskās mātes dzemdē, bet nu viņi metaforiski atrodas  Lielās mātes dzemdē.