Rather than treating the kids in his clinic like patients, Asperger called them his little professors, and enlisted their help in developing methods of education that were particularly suited to them.
Tā vietā, lai izturētos pret bērniem kā pret pacientiem, Aspergers tos dēvēja par saviem mazajiem profesoriem un izmantoja viņu palīdzību tādu apmācību metožu izstrādē, kas bija īpaši pielāgotas tieši viņiem.