It also happens in the very real, flesh and blood of academic medicine. So in 1980, some researchers did a study on a drug called lorcainide, and this was an anti-arrhythmic drug, a drug that suppresses abnormal heart rhythms, and the idea was, after people have had a heart attack, they're quite likely to have abnormal heart rhythms, so if we give them a drug that suppresses abnormal heart rhythms, this will increase the chances of them surviving.
Tas notiek arī tik ļoti reālajā un taustāmajā akadēmiskajā medicīnā. 1980. gadā daži pētnieki veica pētījumu par zālēm, ko sauc lorkainīdu, tās bija zāles pret sirds aritmiju, zāles, kas nomāc anormālus sirds ritmus. Doma bija tāda, ka cilvēkiem pēc sirdstriekas ir liela iespēja attīstīties anormāliem sirds ritmiem, tādējādi, dodot viņiem zāles, kas nomāc anormālus sirds ritmus, varētu palielināt viņu izdzīvošanas iespējas.