When he sings songs from our childhood, attempting words that not even I could remember, he reminds me of one thing: how little we know about the mind, and how wonderful the unknown must be.
Viņam dziedot dziesmas no mūsu bērnības, izdziedot vārdus, kurus pat es nespēju atcerēties, viņš man atgādina vienu: to, cik maz mēs zinām par prātu un to, cik brīnišķīgam jābūt nezināmajam.