I wonder whether we might help ourselves to understand, say, quantum theory, if we brought up children to play computer games beginning in early childhood, which had a make-believe world of balls going through two slits on a screen, a world in which the strange goings-on of quantum mechanics were enlarged by the computer's make-believe, so that they became familiar on the Middle-World scale of the stream.
Es gribētu zināt, vai mēs varētu labāk saprast, piemēram, kvantu teoriju, ja bērnus kopš agras bērnības audzinātu spēlēt datorspēles, kur iedomātā pasaulē bumbas ietu cauri divām ekrāna spraugām un kur savādās kvantu mehānikas norises palielinātu datora virtuālā realitāte, lai tās kļūtu pazīstamas Viduspasaules mērogā.