I think that if we understood our cognitive limitations in the same way we understand our physical limitations, even though they don't stare us in the face the same way, we could design a better world, and that, I think, is the hope of this thing.
Es domāju, ka ja mēs sapratīsim savu kognitīvo ierobežotību līdzīgi kā mēs saprotam savu fizisko ierobežotību, kaut arī tā nav tik kliedzoši acīmredzama, mēs būsim spējīgi veidot labāku pasauli. Un tā, manuprāt, ir šīs lietas cerīgā puse.