But that's when I take out his letters and I read them, and the paper that touched his hand is in mine, and I feel connected to him.
Taču ­– par vēlu. Bet tajos brīžos es paņemu viņa vēstules un lasu tās, un papīrs, kas pieskāries viņa plaukstai, nu ir manējā, un es jūtos vienota ar viņu.