The positive perspective, I think, of all of this is that, if we do understand when we go wrong, if we understand the deep mechanisms of why we fail and where we fail, we can actually hope to fix things.
Tā pozitīvā lietā, manuprāt, no visa šī ir tāda, ja mēs saprotam, kad esam kļūdījušies, un ja mēs saprotam šos stipros mehānismus, par to, kāpēc mēs kļūdāmies un kur mēs kļūdāmies, tad mēs varam patiesi cerēt to visu mainīt.