As I meet, or lend an ear to those who are sick, to the migrants who face terrible hardships in search of a brighter future, to prison inmates who carry a hell of pain inside their hearts, and to those, many of them young, who cannot find a job, I often find myself wondering: "Why them and not me?"
Când îi întâlnesc sau îi ascult  pe cei bolnavi, pe imigranții ce înfruntă greutăți teribile în căutarea unui viitor mai bun, pe deținuții care poartă infernul în suflete și pe acele persoane, mai ales tineri,  ce nu-și pot găsi o slujbă, mă întreb adesea: „De ce ei și nu eu?”