Diogenes and his growing number  of followers became known as “dog philosophers,”  or kynikoi, a designation  that eventually became the word “Cynic.” These early Cynics were a carefree bunch, drawn to the freedom  of a wandering lifestyle.
Diogene și discipolii lui în număr tot mai mare au devenit cunoscuți sub numele de „filosofii câini” sau „kynikoi”, o denumire care a evoluat ulterior în termenul „cinic”. Acești cinici timpurii erau lipsiți de griji, atrași de libertatea  unui stil de viață nomad.