No, more than impulse or fancy, the girl knows what she's doing, the girl means something, the girl means to mean, because it occurs to her in that instant, that beautiful or not, bright yes or no, she's not who she is, she's not the person she is, and the reason, she suddenly knows, is that there's been so much premeditation where she is, so much plotting and planning, there's hardly a person where she is, or if there is, it's not her, or not wholly her, it's a self inhabited, lived in by her, and seemingly even as she thinks it she knows what's been missing: grace, not premeditation but grace, a kind of being in the world spontaneously, with grace.
Nu, mai mult decât întâmplare sau fantezie, fata ştie ce face, fata înseamnă ceva, Fata înseamnă să însemne, pentru că îşi dă seama în secunda aceea, că frumoasă sau nu, isteaţă sau nu, ea nu este cine este, ea nu este persoana care este, iar motivul, brusc ştie asta, este că a fost atâta premeditare acolo unde se află ea, atâta complotare şi plănuire, că abia daca mai este o persoană acolo unde e ea, sau dacă este, nu este ea, sau nu în întregime, este auto-locuit, trăit în ea, şi aparent chiar când se gândeşte la asta ştie ce a ratat: graţie, nu premeditare ci graţie, un fel spontan de a exista pe lume, cu graţie.