A poor person, a low-income person, somebody in Cancer Alley, somebody in Watts, somebody in Harlem, somebody on an Indian reservation, might say to themselves -- and rightfully so -- "How can these people be so passionate about making sure that a plastic bottle has a second chance in life, or an aluminum can has a second chance, and yet, when my child gets in trouble and goes to prison, he doesn't get a second chance?"
O persoană săracă, cu venituri reduse, cineva din ”aleea cancerului”, cineva din Watts, cineva din Harlem, cineva dintr-o rezervație de indieni, și-ar putea spune, pe bună dreptate: ”Cum pot acești oameni să fie atât de pasionați în a se asigura că o sticlă de plastic primește o a doua șansă în viață, sau că o cutie din aluminiu primește o a doua șansă, și totuși, când copilul meu are probleme și ajunge la închisoare, el nu primește o a doua șansă?”