The beginning of a new book  had suddenly come to him: “Many years later,  as he faced the firing squad, Colonel Aureliano Buendía was to remember  that distant afternoon when his father took him to discover ice.” Over the next eighteen months, those words would blossom  into One Hundred Years of Solitude.
Începutul unei noi cărți se naște deodată în mintea sa: „Mulți ani după aceea, în fața plutonului de execuție, colonelul Aureliano Buendía avea să-și amintească de după-amiaza îndepărtată, când tatăl său l-a dus să facă cunoștință cu gheața.” În următoarele 18 luni, aceste cuvinte vor înflori în „Un veac de singurătate”.