Now, I will admit that my brothers and I make fun of her for this, but people ask me all the time how I deal with the suffering that I see in my work in refugee camps and disaster zones, and I think of my mom and that seed of possibility that she planted in me.
Recunosc că eu și frații mei râdeam de ea, dar oamenii mă întreabă mereu cum reușesc să fac față suferinței pe care o văd în munca mea, în tabere de refugiați și zone calamitate, și atunci mă gândesc la mama mea și la sămânța de speranță pe care a sădit-o în mine.