The thing about stories, though, in most of the existing mediums that we're accustomed to -- things like novels, radio, photographs, movies, even lectures like this one -- we're very accustomed to this idea of the narrator or the camera position, some kind of omniscient, external body through whose eyes you see the story.
Totuşi, în cazul poveştilor, suntem obişnuiţi ca în majoritatea mediilor - cum ar fi romane, radio, fotografii, filme, chiar şi conferinţe precum aceasta -- să existe un narator sau o anumită poziţionare a camerei de filmat. Un fel de corp exterior atotștiutor prin ochii căruia vezi întreaga poveste.