Richard Ford: I was slow to learn to read, went all the way through school not really reading more than the minimum, and still to this day can't read silently much faster than I can read aloud, but there were a lot of benefits to being dyslexic for me because when I finally did reconcile myself to how slow I was going to have to do it, then I think I came very slowly into an appreciation of all of those qualities of language and of sentences that are not just the cognitive aspects of language: the syncopations, the sounds of words, what words look like, where paragraphs break, where lines break. I mean, I wasn't so badly dyslexic that I was disabled from reading. I just had to do it really slowly, and as I did, lingering on those sentences as I had to linger, I fell heir to language's other qualities, which I think has helped me write sentences.
Richard Ford: Am învățat încet să citesc, am mers la şcoală citind doar minimul și nici în prezent nu pot citi în gând mult mai repede decât cu voce tare, dar sunt și avantaje în a fi dislexic. Când m-am împăcat cu cât de încet trebuia, sa fac asta, am început treptat să apreciez calitățile limbajului şi propoziţiilor care nu sunt doar aspecte cognitive sau de limbaj: sincopele, sunetele cuvintelor, felul în care arată cuvintele, unde se termină paragrafele sau rândurile. Nu eram atât de dislexic încât să nu pot citi. Eram doar nevoit s-o fac foarte încet și, zăbovind asupra acelor fraze, am descoperit celelalte calități ale limbii, ceea ce cred că m-a ajutat să scriu.