And as I went village to village, I remember one day, when I was famished and exhausted, and I was almost collapsing in a scorching heat under a tree, and just at that time, one of the poorest men in that village invited me into his hut and graciously fed me.
Cum mergeam din sat în sat, într-o zi eram atât de obosit și flămând încât aproape că am leșinat sub un copac, în căldura înăbușitoare. În acel moment, unul dintre cei mai săraci oameni din sat m-a invitat în cocioaba lui și mi-a dat să mănânc.