But an even more important form of relaxation for him, that Lyndon Johnson never could enjoy, was a love of -- somehow -- humor, and feeling out what hilarious parts of life can produce as a sidelight to the sadness.
Dar o formă de relaxare şi mai importantă pentru el, de care Lyndon Johnson nu s-a putut bucura niciodată, a fost, într-un fel, dragostea sa pentru umor. Şi dorinţa de a simţi ceea ce momentele amuzante ale vieţii pot oferi ca să contrabalanseze tristeţea.