And when I was reflecting on my time in the military, I wasn't first thinking on the stereotypical drills and discipline and pain of it; but rather, the small, intimate human moments, moments of great feeling: friends going AWOL because they missed their families, friends getting divorced, grieving together, celebrating together, all within the backdrop of the military.
Când reflectam la timpul petrecut în armată nu mă gândeam la exercițiile stereotipice la disciplina și la durerea aferentă; ci mai degrabă la clipele umane, intime, clipe de emoții mărețe: prieteni luând-o razna de dorul familiei, prieteni care divorțau, suferind împreună, sărbătorind împreună toate în culisele armatei.