But even so, as the list coalesced, so, too, on the page, clear as the reflection in the mirror, did the life that I had been living: finding at 20 that "... one is less and less sure of who one is;" emerging at 30 from the "... wasteland of preparation into active life;" learning at 40 "... to close softly the doors to rooms [I would] not be coming back to."
Însă, chiar și așa, pe măsură ce lista se forma, la fel făcea și pe pagină, asemeni reflexiei clare în oglindă, viața pe care o trăiam: descoperind la 20 ani că  „...nu ești niciodată sigur de cine ești”, ieșind la 30 din „ ...teritoriul dezolat de pregătire pentru o viață activă" și învățând la 40 „... să închid încet  ușile camerelor în care nu m-aș mai fi întors".