There's not a lot of room for either in the malarial swamps of the Asmat or in the chilling winds of Tibet, but they have, nevertheless, through time and ritual, forged a traditional mystique of the Earth that is based not on the idea of being self-consciously close to it, but on a far subtler intuition: the idea that the Earth itself can only exist because it is breathed into being by human consciousness.
Nu prea este loc pentru niciunul în mlaștinile pline de malarie din Asmat sau în vânturile înghețate ale Tibetului, dar ei au creat totuși, prin timp și ritual, au creat o mistică tradițională a Pământului, care este bazată pe ideea de a fi aproape de el în mod conștient, dar printr-o intuiție mult mai subtilă: ideea că Pământul în sine poate exista doar fiindcă este adus în ființă de conștiința umană.