While her work can be shocking in  its rage and trauma, Plath casts her readers as witnesses– not only to the truth of her  psychological life, but to her astounding ability to express  what often remains inexpressible.
În timp ce opera sa poate fi șocantă pentru furia și traumele sale, Plath le atribuie cititorilor săi rolul de martori, nu doar ai adevărului despre viața ei psihologică, dar și a abilității sale de a exprima ceea ce deseori rămâne de neexprimat.