The river that was bursting with life  in their childhood greets them “with a ghastly skull’s smile, with holes where teeth had been, and a limp hand raised  from a hospital bed.” As Roy probes the depths of human  experience, she never loses sight of the way her  characters are shaped by the time and the place where they live.
Râul care era plin de viață în copilăria lor i-a întâmpinat „cu un zâmbet fantomatic, cu găuri în loc de dinți, și cu o mână moale ridicată dintr-un pat de spital”. Când Roy sondează adâncimile experienței umane, nu pierde din vedere modul în care prind formă personajele în funcție de timpul și locul în care trăiesc.