She writes, “and I a smiling woman/ I am only thirty/ And like the cat I have nine times to die.” But the poem is also a testament  to survival: “I rise with my red hair/ And I eat men like air.” This unflinching language has made Plath  an important touchstone for countless other readers and writers who sought to break the silence surrounding issues of trauma,  frustration, and sexuality.
Ea scrie: „Şi eu o femeie surâzătoare./ Am doar treizeci de ani./ Şi precum pisica nouă vieți am de murit". Însă poemul e și un testament al supraviețuirii: „Cu părul meu roșu la cer eu mă ridic/ Şi ca pe aer bărbați înghit". Acest limbaj ferm a făcut-o pe Plath un standard important pentru numeroși cititori și scriitori care-și doreau să rupă liniștea referitor la probleme de traumă, frustrare și sexualitate.