What makes it seem real is that in actual languages, letters and groups of letters appear with consistent frequencies, and the language in the Voynich manuscript has patterns you wouldn't find from a random letter generator.
Ceea ce o face să pară reală e faptul că în limbile adevărate, literele şi grupurile de litere  apar cu o frecvenţă constantă şi limbajul din manuscrisul lui Voynich conține tipare care nu apar atunci când literele sunt emise la întâmplare.