They knew they could sing their stories through the thick heat of picking cotton and harvesting tobacco, knew they could preach their stories and sew them into quilts, turn the most painful ones into something laughable, and through that laughter, exhale the history a country that tried again and again and again to steal their bodies, their spirit and their story.
Ei știau că își pot cânta poveștile în arșiță, la cules de bumbac și cultivând tutun, știau că-și pot predica poveștile și că le pot coase în pături colorate, transformându-le pe cele mai dureroase în ceva amuzant, iar printre acele râsete, depănau povestea unei țări care a încercat iar și iar să le fure trupurile, spiritul și povestea.