The thing that sticks with me the most is that he was apologizing to me for crying in front of me, and at the same time, he was also giving me props, lifting me up, for not crying.
Ce-mi rămâne în memorie cel mai puternic e faptul că-şi cerea scuze de la mine pentru că plângea în faţa mea. Şi în acelaşi timp, mă sprijinea, încurajându-mă, pentru că nu plângeam.