I remember how I would lie half-awake at night listening to my son breathe when he was young and had asthma, and then, when he was a teen, until I heard the front door chime open, and I knew that he was home safe.
Îmi amintesc cum stăteam noaptea, pe jumătate trează, ascultând cum respiră fiul meu, când era mic și avea astm, iar apoi, adolescent fiind, până auzeam ușa de la intrare și știam că a ajuns cu bine acasă.