And one day I woke up with three days until the deadline, still not having written a word, and so I did the only thing I could: I wrote 90 pages over 72 hours, pulling not one but two all-nighters -- humans are not supposed to pull two all-nighters -- sprinted across campus, dove in slow motion, and got it in just at the deadline.
M-am trezit că mai aveam trei zile până la termen şi încă nu scrisesem nimic, aşa că am făcut singurul lucru pe care îl puteam face: am scris 90 de pagini în 72 de ore, în nu una, ci în două nopţi albe – nu-s recomandate două nopţi albe consecutiv – am sprintat prin campus, am plonjat cu încetinitorul şi am predat-o chiar înainte de termenul limită.