And as I looked into his eyes, I realized that for the hundreds of letters I had written for political prisoners, that I would never have written a letter for him, because he was not a 12-year-old boy who had done something important for anybody.
Şi uitându-mă în ochii lui mi-am dat seama că deşi scrisesem sute de memorii pentru deţinuţi politici nu aş fi scris niciodată un memoriu pentru el pentru că nu era un băiat de 12 ani care să fi făcut ceva important pentru cineva.