And while I had sometimes thought the parents I was interviewing were fools, enslaving themselves to a lifetime's journey with their thankless children and trying to breed identity out of misery, I realized that day that my research had built me a plank and that I was ready to join them on their ship.
Deși mi s-a părut uneori că părinții pe care îi intervievam erau proști că se înhămau la o muncă pe viață cu copiii lor nerecunoscători și că încercau să creeze identitate din suferință, mi-am dat seama atunci că cercetarea îmi construise o scară și că eram pregătit să mă urc în vaporul lor.