At the time I was just beginning to emerge from this eight-year personal identity crisis zigzag that saw me go from being a boy to being this awkward girl that looked like a boy in girl's clothes to the opposite extreme of this super skimpy, over-compensating, boy-chasing girly-girl to finally just a hesitant exploration of what I actually was, a tomboyish girl who liked both boys and girls depending on the person.
La acel moment abia începeam să ies din criza personală de identitate de 8 ani care m-a văzut trecând de la a fi băiat la fata ciudată care arăta ca un băiat în haine de fată la extrema opusă la această foarte slabă, fată exagerând gesturile feminine și alergând după băieți, și în final doar o explorare ezitantă a ceea ce eram cu adevărat, o fată băiețoasă căreia îi plăceau atât băieții,  cât și fetele în funcție de persoană.