The logic of the golden rule -- the more you think about and interact with other people, the more you realize that it is untenable to privilege your interests over theirs, at least not if you want them to listen to you. You can't say that my interests are special compared to yours, anymore than you can say that the particular spot that I'm standing on is a unique part of the universe because I happen to be standing on it that very minute.
Logica regulii de aur: cu cât te gândești și interacționezi mai mult cu alți oameni, cu atât mai mult înțelegi că nu e realist să-ți privilegiezi propriile interese în defavoarea lor, cel puțin nu dacă vrei să te asculte. Nu poți spune că interesele mele sunt speciale în comparație cu ale tale, la fel cum nu poți spune că locul în care stau e o parte unică a universului pentru că se întâmplă să stau eu acolo în clipa aceea.