So much of our education reform is driven by a sympathetic approach, where people are saying, "Let's go and help these poor inner city kids, or these poor black and Latino kids," instead of an empathetic approach, where someone like me, who had grown up in this environment, could say, "I know the adversities that you're facing and I want to help you overcome them."
O mare parte din reforma educaţională  are la bază o abordare compătimitoare, în care oamenii spun: „Hai să-i ajutăm pe copiii din cartierele sărace, sau copiii de culoare sau copiii latino". în locul unei abordări empatice, unde cineva care a crescut în același mediu ar spune: „Știu cu ce te confrunți şi vreau să te ajut să depășești situația."