Chaucer uses the quirks  of the characters’ language – the ribald humor of the Cook, the solemn prose of the Parson, and the lofty notions of the Squire – to satirize their worldviews.
Chaucer foloseşte caracteristicile limbii personajului – umorul vulgar al lui Cook, proza solemnă a lui Parson şi noţiunile măreţe ale lui Squire – pentru a satiriza viziunile lor asupra lumii.