So why is my story more than just the story of a quirky, long, six-year, difficult lawsuit, an American professor being dragged into a courtroom by a man that the court declared in its judgment was a neo-Nazi polemicist?
De ce povestirea mea este mai mult decât o simplă povestire a unui proces lung, care a durat 6 ani, dificil și anevoios, un profesor american fiind târât în sala de judecată de către un om pe care tribunalul l-a declarat un polemist neo-nazist?