So once you take flexible identity, anonymity, engagement with the real world, and you move beyond simple homage or parody and you put these tools to work in telling a story, that's when things get really interesting.
Így hát, amikor felveszünk egy ilyen rugalmas személyazonosságot, névtelenséget, kapcsolatot a való világgal, túllépve a tisztelet vagy a kifigurázás határain, és ezeket az eszközöket történetek  mesélésére kezdjük használni, na, akkor kezdenek igazán érdekessé válni a dolgok.