How can we use the fact that John and his peers want to take charge of their professional destinies and get them ready to lead the organizations of the future, rather than let them succumb to the catch-22 that will perfectly prepare them to lead the organizations of the past?
Hogyan hasznosíthatnánk a tényt, hogy John és társai felelősséget akarnak vállalni szakmai sorsukért, hogy felkészítsük őket holnapi szervezetek irányítására, ahelyett hogy hagynánk őket a 22-es csapdájába esni, amely tegnapi szervezetek irányítására készíti fel őket tökéletesen?