So we have an idea of how to play seriously, creating the universe by starting with essentially less than an eyedrop full of material, and we create everything we can see in any direction, right, from almost nothing -- that is, something extremely tiny, extremely small -- and it is almost perfect, except it has these tiny fluctuations at a part in 100,000 level, which turn out to produce the interesting patterns and designs we see, that is, galaxies and stars and so forth.
Tehát így játszanak a nagy fiúk, így kell Univerzumot alkotni, kezdetben jóval kevesebb anyagra van szükség, mint egy könnycsepp. Tehát így jöhet létre minden, ami körülöttünk van, szinte a semmiből, azaz valami iszonyúan apróból nagyon piciből, amely szinte tökéletes, leszámítva az apró 1:100 000 szinten jelentkező fluktuációkat, amelyek létrehozzák ezeket az érdekes mintákat és terveket azaz a galaxisokat és csillagokat stb.