Scared and mortified, I listen, listen as I prattle on about the flotsam and jetsam of the day; listen as I confess my love for the president, and, of course, my heartbreak; listen to my sometimes catty, sometimes churlish, sometimes silly self being cruel, unforgiving, uncouth; listen, deeply, deeply ashamed, to the worst version of myself, a self I don't even recognize.
Félve és megalázottan hallgatom, hallgatom, ahogy csacsogok erről meg arról, hallgatom, ahogy szerelmet vallok az elnöknek, és persze a szívfájdalmamat, hallgatom a hol rosszindulatú, hol goromba, hol butácska önmagamat, aki kegyetlen, kérlelhetetlen, közönséges, hallgatom, miközben szörnyen szégyellem magam, a legrosszabb énemet, azt, akit szinte meg sem ismerek.