The beginning of a new book  had suddenly come to him: “Many years later,  as he faced the firing squad, Colonel Aureliano Buendía was to remember  that distant afternoon when his father took him to discover ice.” Over the next eighteen months, those words would blossom  into One Hundred Years of Solitude.
Egy új könyv kezdete ugrott be neki: "Hosszú évekkel később, a kivégzőosztag előtt, Aureliano Buendía ezredesnek eszébe jutott az a régi délután, mikor az apja elvitte jégnézőbe." A következő tizennyolc hónapban ezek a szavak virágoztak ki a Száz év magányban.