We can study the way that one person interacts with another person, turn the numbers up, and start to gain new insights into the boundaries of normal cognition, but more importantly, we can put people with classically defined mental illnesses, or brain damage, into these social interactions, and use these as probes of that.
Vizsgálhatunk egyéneket párban. Vizsgálhatjuk, ahogy az egyik egyén kapcsolatba lép a másikkal, emeli a tétet, majd új felismerések keletkeznek benne a normál felfogóképesség határaival kapcsolatban, de ami még ennél is fontosabb, hogy belevehetünk klasszikus értelemben véve mentálisan fogyatékos, ill. agyi sérült egyéneket ezekbe az interakciókba, és használhatjuk ezeket próbaként.