We began giving not only hope to people, but knowing their names, checking day after day, making sure that those elderly people will never, ever again feel alone in a moment of disrepair.
Nemcsak reményt adtunk az embereknek, hanem tudtuk a nevüket, minden nap rájuk néztünk, ügyeltünk arra, hogy az idősek soha többé ne érezzék egyedül magukat az összeomlás pillanatában.