They knew they could sing their stories through the thick heat of picking cotton and harvesting tobacco, knew they could preach their stories and sew them into quilts, turn the most painful ones into something laughable, and through that laughter, exhale the history a country that tried again and again and again to steal their bodies, their spirit and their story.
Tudták, hogy elénekelhetik a gyapotszedés rekkenő hőségében vagy dohánybetakarításkor, hogy igeként hirdethetik, és paplanjukba varrhatják a meséket, a fájdalmas történeteket vidámmá alakítják, és a nevetés száműzi belőlük az ország történelmét, amely újra és újra megpróbálta kisajátítani testüket, lelküket és történetüket.