I also found out that the bakery was nothing like a business, that, in fact, it was a classic charity run by a well-intentioned person, who essentially spent 600 dollars a month to keep these 20 women busy making little crafts and baked goods, and living on 50 cents a day, still in poverty.
Arra is rájöttem, hogy a pékség nem vállalkozás volt, tulajdonképpen egy klasszikus jótékonysági intézmény volt, amit egy jószándékú ember működtetett aki igazából 600 dollárt költött havonta hogy ezt a 20 nőt elfoglalja azzal, hogy kis műtárgyakat és pékárukat készítenek, és napi 50 centből élnek, még mindig szegénységben.