And into the slow, second movement, marked "adagio religioso," he incorporated the sounds of birdsong that he heard outside his window in what he knew would be his last spring; he was imagining a future for her in which he would play no part.
És a lassú, második részben, amelyik „adagio religiosónak” van jelölve, belefoglalta annak a madárdalnak a hangjait, amit az ablakán keresztül hallott kintről, azon a tavaszon, amelyikről tudta, hogy az utolsó lesz neki. Egy olyan jövőt képzelt el felesége számára, amelyikben ő maga már nem játszik semmilyen szerepet.