And I spent a couple of weeks going around with a social work agency that ministered to the homeless. And I realized seeing the homeless through their eyes that almost all of them were psychiatric patients that had nowhere to go. They had a diagnosis. It made me -- what it did was to shake me out of the urban trance where, when we see, when we're passing someone who's homeless in the periphery of our vision, it stays on the periphery.
Heteket töltöttem azzal, hogy hajléktalanokkal foglalkozó szociális munkásokkal járkáltam körbe. És a hajléktalanok szemébe tekintve azt vettem észre, hogy majdnem mindegyikük pszichiátriai beteg volt, akiknek nem volt hova menniük! Diagnosztizálva voltak! Ez a felfedezés felrázott engem a nagyvárosi transzból, ami azt eredményezi, hogy amikor elmegyünk egy hajléktalan mellett, aki kiesik a látószögünkből, akkor ott is marad.