Margaret Mead, the great anthropologist, said, before she died, that her greatest fear was that as we drifted towards this blandly amorphous generic world view not only would we see the entire range of the human imagination reduced to a more narrow modality of thought, but that we would wake from a dream one day having forgotten there were even other possibilities.
Margaret Mead nagyszerű antropológus halála előtt azt mondta, hogy az a legnagyobb félelme, hogy ahogy ehhez az általánossá váló és enyhén szólva amorf világkép felé közeledünk, nem csak azt tapasztaljuk, hogy az emberi képzelet teljes tárháza is jelentősen leszűkül gondolatilag, hanem, hogy egy napon arra ébredünk álmunkból, hogy nem emlékszünk már arra sem, hogy voltak más lehetőségek is.