What it suggests is that children are shaped not by their parents over the long run, but in part -- only in part -- by their genes, in part by their culture -- the culture of the country at large and the children's own culture, namely their peer group -- as we heard from Jill Sobule earlier today, that's what kids care about -- and, to a very large extent, larger than most people are prepared to acknowledge, by chance: chance events in the wiring of the brain in utero; chance events as you live your life.
Ami azt sugallja, hogy hosszú távon a gyerekeket nem szüleik formálják, hanem részben - csakis részben - a génjeik, részben a kultúrájuk, tágabb értelemben az ország kultúrája, és a gyerekek saját kultúrája, nevezetesen a kortárs csoportok - ahogy azt ma már korábban hallhattuk Jill Sobule-től, ez az, ami érdekli a gyerekeket, és nagyon nagy mértékben, nagyobban, mint azt a legtöbb ember hajlandó lenne elismerni: a véletlen: véletlen események, melyek befolyásolják az agy méhen belüli kábelezettségét, véletlen események, melyek befolyásolják, hogyan éljük életünk.