It's mysterious because it's probably unfinished, he probably left it unfinished, and because it might be meant for a character in a play, but it might just be Keats' thinking about what his own writing, his handwriting, could do, and in it I hear, at least I hear, mortality, and I hear the power of older poetic techniques, and I have the feeling, you might have the feeling, of meeting even for an instant, almost becoming, someone else from long ago, someone quite memorable.
Rejtélyes, mert valószínűleg befejezetlen, feltehetően nem fejezte be, és mert valószínűleg egy színdarab szereplőjéről szól,  bár lehet, hogy ezek csak Keats gondolatai, hogy mire képes az írása, saját kézírása, és ebből én, legalábbis én,  a halandóságot hallom ki. Hallom az ősi verselési módszerek erejét, és az az érzésem, önök is úgy érezhetik, mintha egy pillanatra  találkoznék valakivel a régmúlt időkből, valakivel, egy nevezetes személlyel.