I then also note that apparently some of us want these things so badly that we would email a None, a spiritually confused None like me -- some might say otherwise confused as well -- and that we would seek out this stranger and email her our deepest wishes, just in case there is the remote possibility that they might be granted by someone who is not a god, much less our god, someone who is not even a member of our chosen religion, someone who, when you look at him on paper, seems like an unlikely candidate to deliver.
Aztán azt is észrevettem, hogy néhányan közülünk oly kétségbeesetten vágynak e dolgokra, hogy ímélt küldenének egy Senkinek, lelkileg összezavarodott  Egyébnek, amilyen én vagyok – mások úgy is mondhatnák,  hogy máshogyan zavart –, és megkeresnénk ezt az idegent és megosztanánk vele  legmélyebben rejtőző kívánságainkat, arra az esetre, ha lenne akár valami halvány esély rá, hogy meghallgatásra találnak  olyasvalakinél, aki nem isten, még kevésbé a mi istenünk, valaki, aki nem is tagja  az általunk választott vallásnak, akire ránézve, papírforma szerint a legvalószínűtlenebb,  hogy esélyes valóra váltani őket.