What if I was to tell you that in the 12th century, some troubadours didn't see yawning as caused by tiredness or boredom like we do today, but thought it a symbol of the deepest love?
Mit szólnak hozzá, hogy a 12. században a trubadúrok az ásításra nem úgy tekintettek, mint amit fáradtság és unalom okoz, hanem a legmélyebb szerelem szimbólumának hitték?