Pietro was suspicious of formal art training, art history training, because he feared that it filled people up with jargon, and then they just classified things rather than looking at them, and he wanted to remind us that all art was once contemporary, and he wanted us to use our eyes, and he was especially evangelical about this message, because he was losing his sight.
Pietro gyanakvó volt a hivatalos művészeti, művészettörténeti képzésre, mert félt, hogy teletukmálja az embert zsargonnal, s ő majd csak minősít, mintsem nézi a dolgokat, emlékeztetni akart minket, hogy minden művészet egyszer kortárs volt, azt akarta, hogy használjuk a szemünket, s különösen szenvedélyes volt ebből a szempontból, mert egyre inkább veszítette el a látását.