We are missing the story of Fareeda, a music teacher, a piano teacher, in Sarajevo, who made sure that she kept the music school open every single day in the four years of besiege in Sarajevo and walked to that school, despite the snipers shooting at that school and at her, and kept the piano, the violin, the cello playing the whole duration of the war, with students wearing their gloves and hats and coats.
Elkerüli a figyelmünket Fareeda története, egy zene tanáré, egy zongonatanáré Szarajevóban, aki meggyőződött róla, hogy a zeneiskolája nyitva maradjon minden nap Szarajevó négy éves ostroma alatt és elsétált abba az iskolába, az orvlövészek ellenére akik lőtték az iskolát és őt, és játszott a zongorán, a hegedűn, a csellón az egész háború alatt, kesztyűt, sapkát és kabátot viselő diákokkal.