Well, the argument in "The Blank Slate" was that elite art and criticism in the 20th century, although not the arts in general, have disdained beauty, pleasure, clarity, insight and style.
Nos, a vita a Tiszta lapban arról szólt, hogy az elit művészet és kritika a 20. században - bár a művészetet nem általánosságban nézve - megvetette a szépséget, a gyönyört, az egyértelműséget, a betekintést és a stílust.