We do this not only to ourselves, but also to people we love, like our children -- we may inadvertently shame them out of emotions seen as negative, jump to a solution, and fail to help them to see these emotions as inherently valuable.
Nemcsak magunkkal bánunk így, hanem szeretteinkkel, pl. gyerekeinkkel is, negatív érzelmeik láttán akaratlanul meg is bánthatjuk őket, egyszerűen megoldva a helyzetet, miközben elmulasztjuk ráirányítani a figyelmüket: érzelmeik eredendően értékesek.