We played cricket all the time. We kind of grew up in the rubble. The major thing that inspired me, that led me on this path, that made me a filmmaker eventually, was traveling folk theater that would come through the town and I would go off and see these great battles of good and evil by two people in a school field with no props but with a lot of, you know, passion, and hashish as well, and it was amazing.
Folyton krikettet játszottunk. Szinte egy kőrengetegben nőttünk fel. A legmeghatározóbb élményem, aminek hatására elindultam ezen az úton,  és végül filmes lettem, egy a városon átutazó népi színház előadása volt, kimentem, és néztem a jó és a gonosz küzdelmét, amint két ember, az iskolaudvaron, kellékek nélkül, ám rengeteg szenvedélytől -- és persze hasistól -- hajtva előadta.