So I was in this visual maelstrom just pretty much usually sitting in one place, and I guess just the overload in general -- my brain kind of tried to make sense of it, and I would -- If I could move my head off to one side a little bit, the edge of the desk would line up just perfectly with that poster on the opposite wall; or if I put my thumb out, I could close first my left eye and then my right, and my thumb would bounce back and forth between Jimi Hendrix's left eye and his right.
Szóval ebben a vizuális forgatagban többnyire csak ültem egy helyben, és azt hiszem az általános túlterheltség-- az agyam próbált ebből valami értelmet nyerni és-- ha a fejemet el tudnám mozdítani az egyik oldalra, akkor az asztal lapja tökéletesen egybeesne azzal a poszterrel, ott a falon. Vagy ha elém teszem a hüvelykujjam, és becsukom a bal, majd a jobb szemem, az ujjam ide-oda ugrál Jimi Hendrix bal és jobb szeme között.