By relying on makeup, or keshou, and facial expressions instead of masks and focusing on historical events and everyday life rather than folk tales, Kabuki set itself apart from the upper-class dance theater form known as Noh and provided a unique commentary on society during the Edo period.
Azzal, hogy a sminkre, avagy a „keshou”-ra, és arckifejezésekre alapul maszkok helyett, illetve, hogy történelmi eseményekre és a mindennapi életre fókuszál a népmesék helyett, a kabuki elkülönül a felsőbb rétegnek szóló táncos színházi formától, avagy a nó-tól, és kivételes kritikáját adja az Edo-korszak társadalmának.