This applies to laypeople thinking about their own happiness, and it applies to scholars thinking about happiness, because it turns out we're just as messed up as anybody else is.
Ez vonatkozik a laikusokra, akik a saját boldogságukról gondolkodnak, és a tudósokra is, akik a boldogságról gondolkodnak, mert úgy tünik, mi is éppen úgy össze vagyunk zavarodva, ahogy bárki más.