He remembered the shapes of the clouds  in the south at the dawn of the 30th of April of 1882, and he could compare them in his  recollection with the marbled grain in the design of a leather-bound book  which he had seen only once, and with the lines in the spray  which an oar raised in the Rio Negro on the eve of the  battle of the Quebrancho.” In the short story “Funes, the Memorious,” Jorge Luis Borges explores what it would  be like to have a perfect memory.
Tudta az 1882. április 30-án reggel látott déli felhők alakját, és emlékezetében képes volt összehasonlítani egy csupán egyszer látott bőrkötéses könyv erezetével és egy tajték körvonalaival, melyet egy evező kavart fel a Rio Negrón, közvetlenül a Quebracho-forradalom előtt." A Funes, az emlékező c. novellájában Jorge Luis Borges eljátszik a végtelen emlékezet gondolatával.