I was in Congo in February, dancing and celebrating with women who've survived the destruction of their selves in literally unthinkable ways -- destroyed because other brutalized, psychopathic selves all over that beautiful land are fueling our selves' addiction to iPods, Pads, and bling, which further disconnect ourselves from ever feeling their pain, their suffering, their death.
Kongóban jártam februárban, táncolni és ünnepelni olyna nőkkel együtt, akik megmenekültek énjük romjai alól, szó szerint leírhatatlan módokon -- tönkretette őket az, hogy vannak olyan brutális, pszichopata 'én'-ek azon a gyönyörű vidéken mindenütt, akik csak erősítik az éneink iPodoktól, Pad-ektől, csecsebecséktől való függését, ami csak még jobban elkülönít minket attól, hogy valaha is érezzük mások fájdalmát, mások szenvedését, mások halálát.