We can choose this moment of crisis to ask and answer the big questions of society's evolution -- like, what do we want to be when we grow up, when we move past this bumbling adolescence where we think there are no limits and suffer delusions of immortality?
אנחנו יכולים לבחור את רגע המשבר הזה כדי לשאול ולענות בו על השאלות הגדולות של האבולוציה החברתית-- כמו: מה אנחנו רוצים להיות כשנגדל, כשנעבור את שלב ההתבגרות הרברבנית הזאת שבה אנו חושבים שאין גבולות וסובלים מאשליות של חיי-נצח?