The title poem begins “Stasis in darkness/ Then the substanceless blue/ Pour of tor and distances.” This sets the scene for a naked ride  on horseback in the early morning— one of Plath’s most memorable expressions of the elation of creative freedom.
הפואמה המרכזית מתחילה "קיפאון בחשכה / אז חוסר החומר כחול / מזיגה של תור וריחוק." זה מציב את הבמה לרכיבה ערומה על סוס מוקדם בבוקר -- אחת מההבעות הכי זכורות של פלאת' של התעלות החופש היצירתי.