Bulgakov’s experiences  with censorship and artistic frustration lend an autobiographical air  to the second part of the novel, when we are finally  introduced to its namesake.
החוויות של בולגקוב עם הצנזורה ותסכול אמנותי הוסיפו אווירה אוטוביוגרפית לחלק השני של הסיפור, כשסוף סוף מציגים אותנו לנשוא הסיפור.