On long commutes to work, in lectures that some of us should have been paying attention to, on our lunch breaks, we would communicate as much as we could about the everyday realities of being young and African.
בנסיעות ארוכות לעבודה, בהרצאות שחלקנו אמור היה להקשיב להן, בהפסקות הצהריים שלנו, תיקשרנו כמה שרק היינו יכולים בנושאי מציאות היומיום  של היותנו צעירים ואפריקנים.