So, NASA, at some point, did an experiment where they took images of Mars that they were mapping, and they said, instead of having three or four fully trained Ph.D.s doing this all the time, let's break it up into small components, put it up on the Web, and see if people, using a very simple interface, will actually spend five minutes here, 10 minutes there, clicking. After six months, 85,000 people used this to generate mapping at a faster rate than the images were coming in, which was, quote, "practically indistinguishable from the markings of a fully-trained Ph.D.," once you showed it to a number of people and computed the average.
בשלב כלשהו, נאסא עשתה ניסוי עם תמונות של המאדים שאותו רצו למפות. הם אמרו: במקום ש3 - 4 בעלי תואר שלישי והכשרה יעסקו בכך כל הזמן, נפרק זאת למרכיבים קטנים, נעלה זאת לאינטרנט, ונראה אם אנשים, בשימוש בממשק קל, אכן ישקיעו 5 דק' פה, 10 דק' שם, בהקלקה. לאחר 6 חודשים, 85,000 אנשים השתמשו בזה כדי לחולל מיפוי בקצב מהיר יותר מאשר הקצב בו הגיעו התמונות ושהיה, "למעשה לא ניתן להבחנה מהסימון של דוקטור עם הכשרה מלאה", לאחר שמראים את זה למספר אנשים ומחשבים את הממוצע.