With so few references  to anchor the characters in a specific place or period,  the novel feels truly timeless— an examination of human nature  at its most bare.
עם כל כך מעט אזכורים שיכולים לעגן את הדמויות למקום או תקופה מסוימים, הסיפור מרגיש באמת על זמני -- בחינה של הטבע האנושי בצורה הכי גלויה שלה.