When we watch a film or a play, we know that the actors probably learned their lines from a script, which essentially tells them what to say and when to say it.
כשאנחנו צופים בסרט או מחזה, אנחנו יודעים שהשחקנים כנראה למדו את השורות מהתסריט, שבעיקרון אומר להם מה להגיד ומתי להגיד את זה. פיסה של מוזיקה כתובה פועלת בדיוק לפי אותו עיקרון. במובן מאוד בסיסי, היא אומרת למבצע מה לנגן