So doing the screen, we discovered one mutant that took much longer than normal to calm down after the air puffs, and when we examined the gene that was affected in this mutation, it turned out to encode a dopamine receptor.
וכך במהלך הבדיקה גילינו מוטנט שדרש הרבה יותר זמן מהרגיל כדי להירגע לאחר נשיפות האוויר, וכאשר בחנו את הגן שהיה מעורב במוטציה זו, התברר שהוא מקודד קולטן דופמין.