So this neglected space became a constructive one, and people's hopes and dreams made me laugh out loud, tear up, and they consoled me during my own tough times.
אז החלל המוזנח היה לדבר יעיל, ותקוות וחלומות של אנשים גרמו לי להיקרע מצחוק, לדמוע בשצף, וניחמו אותי בזמנים קשים עבורי.