I was there. She was peeling this palm frond apart, these little threads off of it, and she'd roll the threads together and make little thicker threads, like strings, and she would weave the strings together, and as the materiality of this exact very bag formed before my eyes over those three days, the materiality of the way the world works, of reality, kind of started to unravel in my mind, because I realized that this bag and these clothes and the trampoline you have at home and the pencil sharpener, everything you have is made out of either a tree or a rock or something we dug out of the ground and did some process to, maybe a more complicated one, but still, everything was made that way.
הייתי שם. היא קילפה את ענפי עץ הדקל לחתיכות, את החוטים הקטנים מתוכו, והיא גלגלה אותם ביחד והכינה חוטים קצת יותר עבים, כמו מיתרים, והיא טוותה אותם ביחד, ומיד כשהמוחשיות של השק הזה בדיוק, נוצרה מול העיניים שלי במשך שלושת הימים הללו, המוחשיות של הדרך שבה העולם עובד, במציאות, החלה להתגלות במוחי. בגלל שהבנתי שהשק והבגדים האלה והטרמפולינה שיש לכם בבית ומחדד העפרונות, כל מה שיש לכם עשוי מעץ או מסלע או משהו שהוצאנו מחפירה באדמה והעברנו אותו איזשהו תהליך, אולי קצת יותר מסובך, אבל עדיין, הכל עשוי בצורה הזו.