You see, as a writer, I approached this issue as an observer, as an Indian, I felt embarrassment and disbelief, and as an activist, I looked at it as a defender of rights, but as a citizen journalist, I suddenly felt very vulnerable.
אתם מבינים, ככתבת, ניגשתי לנושא הזה כצופה. כהודית, הרגשתי נבוכה ולא האמנתי, וכפעילה, ראיתי את זה כהגנה על זכויות, אבל כעיתונאית אזרחית, הרגשתי פתאום מאד פגיעה.