The heart cracks under sad gazes, rides on storms that spread fire, lifts chests lowered by shame, knows that it's not just reading and going on, it also wishes to see the infinite blue.
הלב נסדק תחת מבטים עצובים, רוכב על הסערות שמפזרות אש, מרימות חזות שהורדו על ידי הבושה, יודע שזה לא רק לקרוא ולהמשיך, זה גם לקוות לראות את הכחול האין סופי.