What it suggests is that children are shaped not by their parents over the long run, but in part -- only in part -- by their genes, in part by their culture -- the culture of the country at large and the children's own culture, namely their peer group -- as we heard from Jill Sobule earlier today, that's what kids care about -- and, to a very large extent, larger than most people are prepared to acknowledge, by chance: chance events in the wiring of the brain in utero; chance events as you live your life.
מה שהוא מרמז הוא שילדים מעוצבים לא על ידי הוריהם בטווח הארוך אלא באופן חלקי - רק באופן חלקי - על ידי הגנים שלהם, באופן חלקי על ידי התרבות שלהם - התרבות של המדינה שלהם בכלל, והתרבות של הילדים, משמע קבוצת השווים - כפי ששמענו מג'יל סוביול היום, זה מה שחשוב לילדים - ובמידה רבה מאוד, רבה מזו שרוב האנשים מוכנים להודות, על ידי מקריות: חיווט מקרי של המוח ברחם, חוויות מקריות במהלך החיים.