When there are too many layers people are too far from the action, therefore they need KPIs, metrics, they need poor proxies for reality.
כשיש יותר מדי רבדים, אנשים מרוחקים מדי מן הפעילות, ולכן הם נזקקים למבחני ביצועים, למטריצות, הם זקוקים למייצגים עלובים של המציאות.