He formed the concept of the value chain, essentially the sequence of steps with which a, shall we say, raw material, becomes a component, becomes assembled into a finished product, and then is distributed, for example, and he argued that advantage accrued to each of those components, and that the advantage of the whole was in some sense the sum or the average of that of its parts.
הוא ניסח את הרעיון של שרשרת הערך, בעיקרון התהליך של שלבים בהם, הבה נגיד, חומר גס, הופך לרכיבים, הופכים למורכבים למוצר מוגמר, ואז מופצים, לדוגמה, והטיעון שיתרון מצטבר בכל אחד מהרכיבים האלה, ושהיתרון של השלם היה במובן מסויים הסכום או הממוצע של החלקים.