And again, going on thinking about this, I realize that in a way we're all victims of a certain kind of tyranny of the triumph of modernism whereby form and function in an object have to follow one another, or are deemed to do so.
ושוב, כשהמשכתי לחשוב על כך, הבנתי שבמובן מסויים כולנו קורבנות של סוג מסויים של עריצות של נצחון המודרניזם כאשר צורה ותפקוד באובייקט חייבים לעקוב אחד אחרי השני, או שגורלם לעשות כן.