So sort of like the Wizard of Oz, or "1984's" Big Brother, separating the voice from its source, separating cause and effect sort of creates a sense of ubiquity or panopticism, and therefore, authority.
אז בדומה לקוסם מארץ עוץ, או האח הגדול בספר "1984", הפרדה של הקול מהמקור שלו, הפרדה של סיבה מתוצאה, יוצרת תחושת המצאות על-מרחבית או פנאופטיציזם, וכתוצאה מכך, תחושה של סמכות.