We distract ourselves from our misery by running around somewhere, but basically we all have this common misery that we are sort of stuck inside our skins and everyone else is out there.
אנחנו מסיחים את עצמנו מהסבל על ידי הסתובבות סחור במקום, אך עדיין בבסיס אנחנו שותפים לאותה אומללות שאנחנו תקועים בתוך עורנו וכל האחרים נמצאים שם בחוץ.