Diogenes and his growing number  of followers became known as “dog philosophers,”  or kynikoi, a designation  that eventually became the word “Cynic.” These early Cynics were a carefree bunch, drawn to the freedom  of a wandering lifestyle.
דיאוגנס ועוקביו המתרבים הפכו לידועים כ"פילוסופים כלביים", או קיוניקוי, כינוי שלבסוף הפך למילה "ציני". הציניקנים הראשונים היו חבורה חסרת דאגות, נמשכו לחופש של אורח החיים הנודד.