They have enjoyed the true meaning of belonging to a place, and that was reflected in their built environment, in the mosques and churches built back-to-back, in the interwoven souks and public venues, and the proportions and sizes based on principles of humanity and harmony.
הם נהנו מהמשמעות האמתית של שייכות למקום, וזה השתקף בסביבה הבנויה שלהם, במסגדים ובכנסיות שנבנו גב אל גב, בשווקים המשולבים ובמקומות ציבוריים, והפרופורציות והמידות היו מבוססות על עקרונות של אנושיות והרמוניה.