By accepting this dichotomy, whether it's tongue-in-cheek, when we attempt to accommodate it in our world, and we try to build our foundation for the world, we're messing up the future, because: Who wants to be uncreative?
בכך שאנו מקבלים את הדיכוטומיה הזו, גם אם בצחוק, כשאנו מנסים ליישמה בעולמנו, ובמקביל מנסים לבנות את התשתית שלנו לעולם, אנו הורסים את העתיד, כי מי אינו רוצה להיות יצירתי?