They didn't have to feel bad  for me because I was nervous, they could experience that with me, and we were all one big happy, nervous,  uncomfortable family. (Laughter) By thinking about my audience,  by embracing and exploiting my problem, I was able to take something  that was blocking my progress, and turn it into something that  was essential for my success.
הם לא היו צריכים להרגיש רע בשבילי מפני שהייתי עצבני, הם יכלו לחוות את זה איתי, והיינו כולנו משפחה גדולה, שמחה, עצבנית, לא מרגישה בנוח. (צחוק) על ידי חשיבה על הקהל שלי, על ידי אימוץ וניצול הבעיה שלי, הייתי מסוגל לקחת משהו שחסם את ההתקדמות שלי, ולהפוך אותו למשהו שנחוץ להצלחתי.