Like, when you see that progress bar, it sort of locks your attention in a tractor beam, and it turns the experience of waiting into this exciting narrative that you're seeing unfold in front of you: that somehow, this time you've spent waiting in frustration for the computer to do something, has been reconceptualized as: "Progress! Oh! Great stuff is happening!"
כמו למשל, כשאתם רואים את מד ההתקדמות, זה סוג של נועל את תשומת הלב שלכם בתוך קרן גוררת, וזה הופך את חווית ההמתנה לתוך סיפור מרגש שאתם רואים מתפתח לפניכם: שאיכשהו, הזמן הזה שאתם מבזבזים  בהמתנה בתסכול בשביל שהמחשב יעשה משהו, התחדש בתור: "התקדמות! הו! דברים נהדרים קורים!"