I also found out that the bakery was nothing like a business, that, in fact, it was a classic charity run by a well-intentioned person, who essentially spent 600 dollars a month to keep these 20 women busy making little crafts and baked goods, and living on 50 cents a day, still in poverty.
בנוסף, גיליתי שהמאפיה כלל לא נוהלה כעסק, ולמעשה, זו היתה צדקה שנוהלה על ידי אדם עם כוונה טובה, שבעיקרו של דבר, מוציא 600 דולר בחודש כדי להעסיק 20 נשים בהכנת חפצים קטנים ובאפייה, שהשתכרו מ50 סנט ליום, ועדיין חיו בעוני.