I'm haunted by the thought of what Ray Anderson calls "tomorrow's child," asking why we didn't do something on our watch to save sharks and bluefin tuna and squids and coral reefs and the living ocean while there still was time.
אני נרדפת על ידי המחשבה של מה שריי אנדרסון קורא לו "ילד המחר", והשאלה למה לא עשינו משהו בזמן המשמרת שלנו להציל את הכרישים והטונה כחולת הסנפיר והדיונונים ושוניות האלמוגים והאוקיינוס החי כשעדיין היה זמן.