Part of the way I'm trying to able to pull that off is because it turns out, if you treat your attention with respect, - so you don't fragment it; you allow it to stay whole, you preserve your concentration - when it comes time to work you can do one thing after another, and do it with intensity, and intensity can be traded for time.
חלק מהסיבה שאני מצליח לעמוד בזה נעוץ בכך שמסתבר, שאם אתם מעניקים כבוד לתשומת הלב שלכם, - כך שאתם לא מפצלים אותה; אתם מאפשרים לה להישאר שלמה, אתם שומרים על הריכוז שלכם - כשמגיע הזמן לעבוד אתם יכולים לעשות דבר אחד אחרי השני, ולעשות זאת בעוצמה, ועוצמה באה לידי ביטוי כזמן.