It was gratifying musically, but I think the more important thing is it was exciting because I got to take on another role, especially given that it appeared in a museum, and that is as visual artist. (Laughter) We're going to fill up the whole thing, don't worry. (Laughter) I am multitudes. (Laughter) So one of the things is that, I mean, some people would say, like, "Oh, you're being a dilettante," and maybe that's true. I can understand how, I mean, because I don't have a pedigree in visual art and I don't have any training, but it's just something that I wanted to do as an extension of my composition, as an extension of a kind of creative impulse.
זה היה מספק מבחינה מוסיקלית, אבל נראה לי שחשוב יותר שזה היה מרגש כי זכיתי למלא תפקיד נוסף, במיוחד לאור העובדה שזה מוצג במוזיאון, הלא הוא תפקיד האמן החזותי. [צחוק] נמלא את הכל. אל תדאגו. [צחוק] אני המון אנשים. [צחוק] אחד הדברים זה ש... אני מתכוון, יש אנשים שיגידו: "אה, אתה חובב," ואולי זה נכון, אני יכול להבין איך, אני מתכוון, אין לי ייחוס באמנות חזותית ואין לי שום הכשרה, אבל זה משהו שרציתי לעשות כהרחבה של היצירה שלי, כהרחבה של סוג של דחף יצירתי.