The darkness drops again; but now I know That twenty centuries of stony sleep Were vexed to nightmare by a rocking cradle, And what rough beast, its hour come round at last, Slouches towards Bethlehem to be born?
החשכה יורדת שוב; אבל עכשיו אני יודע שעשרים מאות של שינה סלעית כעסו לסיוט על ידי עריסה מתנדנדת, ואיזו חיה גסה, שעתה הגיעה סוף סוף, הולכת ברפיון לכיוון בית לחם להיוולד מחדש?