And so the very next lecture I gave in a conference, I talked about my science, and then I talked about the importance of the subjective and emotional aspects of doing science and how we should talk about them, and I looked at the audience, and they were cold.
וכך, כבר בהרצאה הבאה שלי בכנס מדעי, דיברתי על המחקר המדעי שלי, ולאחר מכן, דיברתי על חשיבותם של ההיבטים הסובייקטיביים והאמוציונליים של העשייה המדעית, וגם על החשיבות שבדיון בהם. הסתכלתי על הקהל, ונוכחתי שדברי נפלו על אוזניים ערלות.