Or maybe it was because of the things I had heard about epilepsy and about people living with epilepsy: that they would never live on their own; that they would never travel on their own or even get work; that they were outcasts, with a spirit in them that they needed to be delivered from.
או אולי בלל הדברים ששמעתי על אפילפסיה ועל האנשים שחלו בה: שהם לא יכולים לחיות לבד, שהם לעולם לא יוכלו לטייל לעולם בגפם, ואפילו לא ללכת לעבוד; שהם מנודים חברתית, ושיש לגרש את השד שאוחז בהם.