(Applause) Often what I have found is that when there are resources that have not been made available to certain under-resourced cities or neighborhoods or communities, that sometimes culture is the thing that helps to ignite, and that I can't do everything, but I think that there's a way in which if you can start with culture and get people kind of reinvested in their place, other kinds of adjacent amenities start to grow, and then people can make a demand that's a poetic demand, and the political demands that are necessary to wake up our cities, they also become very poetic.
(מחיאות כפיים) הרבה פעמים גיליתי שכשיש משאבים שלא נעשו זמינים לכמה ערים נטולות משאבים או שכונות או קהילות, שלפעמים תרבות היא הדבר שעוזר להצית, ושאני לא יכול לעשות הכל, אבל אני חושב שיש דרך בה אם אתם יכולים להתחיל עם תרבות ולגרום לאנשים סוג של להשקיע מחדש במקום שלהם, סוגים אחרים של שרותים סמוכים מתחילים לגדול, ואז אנשים יכולים לטעון שזו דרישה פואטית, והדרישות הפוליטיות שנחוצות כדי להעיר את הערים, הן גם הופכות למאוד פואטיות.