And I was afraid, not for myself, but I was afraid that I was going to lose him, that he was going to sink into one of his states, and that I would ruin his relationship with the violin if I started talking about scales and arpeggios and other exciting forms of didactic violin pedagogy.
ואני פחדתי, לא על עצמי, אך פחדתי שאני עומד לאבד אותו, שהוא עומד לשקוע אל תוך אחד מהמצבים שלו, ושאני עשוי לקלקל את מערכת היחסים שלו עם הכינור אם אתחיל לדבר על סקאלות וארפג'יו ואופנים מעניינים אחרים של פדגוגיה דידקטית של הכינור.