And one day I woke up with three days until the deadline, still not having written a word, and so I did the only thing I could: I wrote 90 pages over 72 hours, pulling not one but two all-nighters -- humans are not supposed to pull two all-nighters -- sprinted across campus, dove in slow motion, and got it in just at the deadline.
ויום אחד התעוררתי עם שלושה ימים עד לתאריך ההגשה. ומכיוון שעדיין לא כתבתי מילה, עשיתי את הדבר היחיד שיכולתי לעשות: כתבתי 90 עמודים תוך 72 שעות, מושך לא לילה-לבן אחד,  אלא שני לילות לבנים -- בני אדם לא אמורים למשוך שני לילות לבנים -- חציתי את הקמפוס בריצת אמוק, ריחפתי בהילוך איטי והגשתי את העבודה בדיוק בזמן.