That is a moment which is a gift of God to us -- a gift when, for a moment, he lifts that boundary which makes us insist on "I, I, I, me, me, me," and instead, like the person in Rumi's story, we say, "Oh, this is all you.
רגע זה הוא מתנתו של האל לנו, מתנה שבה הוא מסלק לרגע את הגבול שגורם לנו להתעקש על 'אני', 'אני', 'אני', 'עצמי', 'עצמי', 'עצמי', ובמקום זה, כמו האדם בסיפורו של רומי, אנחנו אומרים, "הו, כל זה - אתה."