But this idea, that our present and our future are mutually exclusive, that to fulfill our potential for doing we have to surrender our profound potential for being, that the number of transistors on a circuit can be doubled and doubled, but our capacity for compassion and humanity and serenity and love is somehow limited is a false and suffocating choice.
אבל הרעיון הזה, שההווה והעתיד שלנו הם מנוגדים זה לזה, שכדי למלא את הפוטנציאל שלנו לעשיה אנחנו צריכים לוותר על הפוטנציאל המהותי שלנו לקיום, שכמות הטרנזיסטורים על מעגל חשמלי יכולה להיות מוכפלת ומוכפלת, אבל היכולת שלנו לחמלה, ואנושיות, ורוגע ואהבה היא איכשהוא מוגבלת היא בחירה שקרית וחונקת.