Due to these influences, the once spontaneous, one-act dance evolved into a structured, five-act play often based on the tenets of Confucian philosophy.
בשל ההשפעות האלה, הופעת הריקוד היחידה, שפעם היתה ספונטנית התפתחה למחזה מובנה של חמש מערכות שרבות התבססה על חלקים של הפילוסופיה הקונפוצית.