("You are my first Israelian friend. I wish we both get rid of our idiot politicians, anyway nice to see you!") ("I love that blue. I love that star. I love that flag.") This one is really moving for me because it's the story of a girl who has been raised in Iran to walk on an Israeli flag to enter her school every morning, and now that she sees the posters that we're sending, she starts -- she said that she changed her mind, and now she loves that blue, she loves that star, and she loves that flag, talking about the Israeli flag, and she wished that we'd meet and come to visit one another, and just a few days after I posted the first poster.
("אתה החבר הישראלי הראשון שלי. אני מקווה ששנינו ניפטר מהפוליטיקאים האידיוטים ("אני אוהב את הכחול הזה. אני אוהב את הכוכב. אני אוהב את הדגל הזה.") זה ממש מרגש אותי כי זה הסיפור של נערה שגדלה באיראן לדרוך על דגל ישראלי כדי להיכנס לבית סיפרה בכל בוקר, וכעת שהיא רואה את הכרזות שאנחנו שולחים, היא מתחילה, היא אומרת שהיא שינתה את דעתה, וכעת היא אוהבת את הכחול הזה, היא אוהבת את הכוכב, והיא אוהבת את הדגל הזה, מדברת על הדגל הישראלי, והיא הביעה תקווה שניפגש ונבוא לבקר זה את זו, ורק כמה ימים לאחר ששלחתי את הכרזה הראשונה,