They stretch across the ocean. They're three or five or eight thousand miles in length, and if the material science and the computational technology is incredibly complicated, the basic physical process is shockingly simple. Light goes in on one end of the ocean and comes out on the other, and it usually comes from a building called a landing station that's often tucked away inconspicuously in a little seaside neighborhood, and there are amplifiers that sit on the ocean floor that look kind of like bluefin tuna, and every 50 miles they amplify the signal, and since the rate of transmission is incredibly fast, the basic unit is a 10-gigabit-per-second wavelength of light, maybe a thousand times your own connection, or capable of carrying 10,000 video streams, but not only that, but you'll put not just one wavelength of light through one of the fibers, but you'll put maybe 50 or 60 or 70 different wavelengths or colors of light through a single fiber, and then you'll have maybe eight fibers in a cable, four going in each direction.
הם נמתחים לאורך האוקיינוס. באורך של חמישה או שמונה או שלולה עשר אלף קילומטרים , אם חומר מדעי וטכנולוגיה חישובית וזה מאוד מסובך, התהליך הפיזי הבסיסי הוא פשוט להפליא. אור נכנס בקצה אחד של האוקיינוס ויוצא מהצד השני, וזה בדרך כלל מגיע מבניין שנקרא תחנת נחיתה שלעיתים קרובות חבוי באופן בלתי מורגש בשכונה קטנה שעל שפת הים, ויש גם מגברים שיושבים על קרקעית האוקיינוס שנראים כמו סוג של טונה כחולת-סנפיר, וכל 80 קילומטר הם מגבירים את האות, ומאחר וקצב השידור הוא מהיר עד מאוד, היחידה הבסיסית היא 10 ג'יגה-ביט לשניה לאורך גל של אור, אולי פי אלף יותר מהחיבור שלך, או מסוגל לשאת 10,000 זרמי וידאו, אבל לא רק זה, אבל תשימו לא רק אורך גל אחד של אור דרך אחד הסיבים, אלא תשימו אולי 50 או 60 או 70 אורכי גל שונים או צבעים של אור דרך סיב בודד, ולאחר מכן יהיו לכם אולי שמונה סיבים בכבל, ארבעה שהולכים לכל כיוון.