Proust is trying to show us that jealousy feels intolerable and makes us look absurd, but it is, at its crux, a quest for knowledge, a quest for truth, painful truth, and actually, where Proust is concerned, the more painful the truth, the better.
פרוסט מנסה להראות לנו שהקנאה חשה שהיא בלתי-נסבלת ומציגה אותנו באור מגוחך, אבל בתוך תוכה היא חיפוש אחר ידע, חיפוש אחר אמת, אמת כואבת, ולמעשה, בכל האמור בפרוסט, ככל שהאמת כואבת יותר - כך טוב יותר.