And for two years, I struggled with the dilemma of waking up at 4:30 am on a Friday morning, driving to the prison, getting down, gloved and scrubbed, ready to receive the body of an executed prisoner, remove the organs and then transport these organs to the recipient hospital and then graft the gift of life to a recipient the same afternoon.
ובמשך שנתיים, נאבקתי בדילמה של השכמה בשעה 4:30 בבוקר בבוקר יום שישי, נסיעה לכלא, ירידה, עטוית כפפות ומקורצפת, מוכנה לקבל את הגופה של אסיר שהוצא להורג, קוצרת את האיברים ואז מעבירה אותם לבית החולים המקבל ואז משתילה את מתנת החיים למקבל עוד באותו אחר-צהריים.