And Rostow tells us that all economies need to pass through five stages of growth: first, traditional society, where a nation's output is limited by its technology, its institutions and mindset; but then the preconditions for takeoff, where we get the beginnings of a banking industry, the mechanization of work and the belief that growth is necessary for something beyond itself, like national dignity or a better life for the children; then takeoff, where compound interest is built into the economy's institutions and growth becomes the normal condition; fourth is the drive to maturity where you can have any industry you want, no matter your natural resource base; and the fifth and final stage, the age of high-mass consumption where people can buy all the consumer goods they want, like bicycles and sewing machines -- this was 1960, remember.
ורוסטוב אומר לנו שכל כלכלה שהיא צריכה לעבור חמישה שלבי צמיחה: תחילה, חברה מסורתית, שבה התוצר הלאומי מוגבל ע"י הטכנולוגיה שלה, מוסדותיה ודפוס החשיבה שלה; אבל אז נוצרים התנאים המוקדמים להמראה, עם ראשיתה של תעשיית הבנקאות, עם מיכון העבודה ועם האמונה שהצמיחה נחוצה למשהו שמעבר לעצמה, כמו כבוד לאומי או עתיד טוב יותר לילדים; לאחר מכן - המראה, כשהריבית דריבית משולבת במוסדות הכלכליים והצמיחה הופכת למצב הרגיל; השלב הרביעי הוא הדחף להבשלה, כשאפשר להקים איזו תעשיה שרוצים, יהיו אשר יהיו משאבי הטבע הזמינים; והשלב החמישי והאחרון - עידן הצריכה ההמונית, כשאנשים יכולים לקנות כל מוצר צריכה שמתחשק להם, כמו אופניים ומכונות תפירה -- זיכרו, זה נכתב ב-1960.