Scared and mortified, I listen, listen as I prattle on about the flotsam and jetsam of the day; listen as I confess my love for the president, and, of course, my heartbreak; listen to my sometimes catty, sometimes churlish, sometimes silly self being cruel, unforgiving, uncouth; listen, deeply, deeply ashamed, to the worst version of myself, a self I don't even recognize.
מפוחדת ומבועתת, האזנתי, האזנתי כשאני מקשקשת על השטויות היום יומיות; האזנתי כשאני מתוודה על אהבתי לנשיא, וכמובן, שברון הלב שלי; האזנתי לעצמי הזדונית לפעמים, הגסה לפעמים והמטופשת לפעמים כשאני אכזרית, לא סולחת, גסת רוח; מאזינה, ומרגישה מאוד מאוד מבויישת, לגרסה הכי גרועה של עצמי, עצמי שאני אפילו לא מזהה.