Mother Teresa of Calcutta insisted on something that always impressed me: the most miserable and tragic thing about poverty is not the lack of bread or roof, but the feeling of being no-one -- the feeling of not being anyone, the lack of identification, the lack of public esteem.
אמא תרזה מכלכולתה התעקשה על דבר שתמיד הרשים אותי - הדבר הנורא והטראגי ביותר בעוני הוא לא המחסור בלחם או בגג, אלא התחושה של להיות שום דבר, התחושה של לא להיות אף אחד, חוסר הזהות, חוסר ההערכה הציבורית.