I think that Torajans socially recognize and culturally express what many of us feel to be true despite the widespread acceptance of the biomedical definition of death, and that is that our relationships with other humans, their impact on our social reality, doesn't cease with the termination of the physical processes of the body, that there's a period of transition as the relationship between the living and the dead is transformed but not ended.
לדעתי, בני טוראג'ה מכירים מבחינה חברתית ומביעים בצורה תרבותית מה שרבים מאיתנו חשים שהוא נכון, למרות ההסכמה הנפוצה להגדרה הביולוגית-רפואית של המוות, כלומר, שיחסינו עם יצורי-אנוש אחרים והשפעתם על המציאות החברתית שלנו, אינם חדלים עם חדלון התהליכים הפיזיים של הגוף, ושקיימת תקופת-מעבר שבה מערכת היחסים בין החיים למתים משתנה, אך לא מסתיימת.