While Beckett had a lifelong love of language, he also made space for silence by incorporating gaps, pauses and moments of emptiness into his work.
בעוד לבקט היתה כל חייו אהבה לשפה, הוא גם פינה מקום לשקט על ידי שילוב פערים, עצירות ורגעים של ריקנות בעבודה שלו.