But an even more important form of relaxation for him, that Lyndon Johnson never could enjoy, was a love of -- somehow -- humor, and feeling out what hilarious parts of life can produce as a sidelight to the sadness.
אך דרך שהפיסה אותו אף יותר, אך לא את לינדון ג'ונסון, היתה אהבה של הומור, באיזושהי דרך. ולהרגיש איך החלקים המצחיקים בחיים נוגהים אור לצד העצב.