How can we learn that people's decisions about their loved ones are often based strongly, powerfully, many times irrationally, on the slimmest of hopes?
כיצד נוכל ללמוד שהחלטות של אנשים לגבי אהוביהם הן לרוב מבוססות באופן חזק, בעל עוצמה, לעיתים קרובות אירציונלי, על התקוות הקלושות ביותר?