The coherent urbanism of the old Islamic city and of many old European towns, for instance, promote integration, while rows of soulless housing or tower blocks, even when they are luxurious, tend to promote isolation and "otherness."
האורבניות הקוהרנטית של העיר האיסלמית העתיקה ושל הרבה ערים עתיקות אירופאיות, למשל, מקדמת אינטגרציה, בעוד שורות של שיכונים  חסרי נשמה, או מגדלים, גם כאשר הם מפוארים, נוטים לקדם בידוד ו"זולתיות."