After we finished talking, I felt so horrible and honestly ashamed at my own lack of knowledge of this atrocity in my own lifetime, and I thought, if I don't know, how many other people don't know?
אחרי שסיימנו לשוחח, הרגשתי כל כך נורא, ובכנות, התביישתי לנוכח בורותי לגבי הזוועה הזו שמתרחשת בתקופת חיי, וחשבתי: אם אני לא יודעת, כמה עוד אנשים לא יודעים?