I mean just think of the sheer variety -- a baby's face, Berlioz's "Harold in Italy," movies like "The Wizard of Oz" or the plays of Chekhov, a central California landscape, a Hokusai view of Mt. Fuji, "Der Rosenkavalier," a stunning match-winning goal in a World Cup soccer match, Van Gogh's "Starry Night," a Jane Austen novel, Fred Astaire dancing across the screen.
כלומר, חשבו על המגוון העצום -- פנים של תינוק, "הרולד באיטליה" של ברליוז, סרטים כמו "הקוסם מארץ עוץ", או מחזות של צ'כוב, נוף של מרכז קליפורניה, ציור של הר פוג'י ע"י הוקוסאי, רוזנקווליר, גול מנצח מדהים באליפות העולם בכדורגל, "ליל כוכבים" של ואן גוך, רומן של ג'יין אוסטין, פרד אסטייר הרוקד על המסך.