The Lyndon Johnson that I saw in the last years of his life, when I helped him on his memoirs, was a man who had spent so many years in the pursuit of work, power and individual success, that he had absolutely no psychic or emotional resources left to get him through the days once the presidency was gone.
לינדון ג'ונסון שהכרתי בסוף ימיו כשכתבתי את זכרונותיו היה איש שבמרבית חייו רדף עבודה, כוח והצלחה אישית ולא נותרו בו משאבים נפשיים או רגשיים שיסייעו לו בימים שאחרי תום הנשיאות.