So why is my story more than just the story of a quirky, long, six-year, difficult lawsuit, an American professor being dragged into a courtroom by a man that the court declared in its judgment was a neo-Nazi polemicist?
אז מדוע סיפורי הוא יותר מאשר סתם סיפור על תביעה משפטית משונה, ממושכת וקשה בת שש שנים, ועל מרצה אמריקנית שנגררת אל בית המשפט בידי אדם שבית המשפט פסק שהוא פולמוסן ניאו-נאצי?