When I open my eyes and I see my sons in the place where my father once sat, I feel an invisible loyalty and love linking my sons to the grandfather whose face they never had a chance to see, but whose heart and soul they have come to know through all the stories I have told.
כשאני פוקחת את עיניי והבנים יושבים במקום שאבי ישב אני חשה נאמנות ואהבה בלתי נראות שקושרות את בניי לסבא שאת פניו מעולם לא ראו אבל הכירו את לבו ואת נשמתו דרך כל הסיפורים שסיפרתי להם.