Bringing people face to face with our objects is a way of bringing them face to face with people across time, across space, whose lives may have been very different to our own, but who, like us, had hopes and dreams, frustrations and achievements in their lives. And I think this is a process that helps us better understand ourselves, helps us make better decisions about where we're going.
שמפגישה אנשים פנים אל פנים עם האובייקטים שלנו היא דרך להפגיש אותם פנים אל פנים עם אנשים מעבר לזמן, מעבר למרחב, שחייהם יכלו להיות שונים בהרבה משלנו, אבל גם להם כמונו, היו תקוות וחלומות, תסכולים והישגים בחייהם. ואני חושב שזה תהליך שעוזר לנו להבין יותר טוב את עצמנו, עוזר לנו לקבל החלטות טובות יותר אודות הדרך שבה נלך.