That's a term that I coined a few years ago while I was thinking of how pressed we are together, and at the same time how these small objects, like the Walkman first and then the iPod, create bubbles of space around us that enable us to have a metaphysical space that is much bigger than our physical space.
זהו ביטוי שהטבעתי לפני כמה שנים כששחשבתי כמה אנחנו מצד אחד מחוברים, ומצד שני החפצים הקטנים האלה, תחילה הווקמן ואחרכך האייפוד, יוצרים בועות חלל סביבנו, המאפשרות לנו חלל מטפיזי הרבה יותר גדול מהחלל הפיזי שלנו.