"The road in the end the road in the end taking the path the sun had taken the road in the end taking the path the sun had taken into the western sea the road in the end taking the path the sun had taken into the western sea and the moon the moon rising behind you as you stood where ground turned to ocean: no way to your future now no way to your future now except the way your shadow could take, walking before you across water, going where shadows go, no way to make sense of a world that wouldn't let you pass except to call an end to the way you had come, to take out each letter you had brought and light their illumined corners; and to read them as they drifted on the late western light; to empty your bags to empty your bags; to sort this and to leave that to sort this and to leave that; to promise what you needed to promise all along to promise what you needed to promise all along, and to abandon the shoes that brought you here right at the water's edge, not because you had given up not because you had given up but because now, you would find a different way to tread, and because, through it all, part of you would still walk on, no matter how, over the waves."
"הדרך, בסופה, נמשכת בנתיבה של השמש, "הדרך, בסופה, נמשכת בנתיבה של השמש, "לתוך ים המערב, "הדרך, בסופה, נמשכת בנתיבה של השמש, "לתוך ים המערב, "והירח, "הירח זורח מאחורייך "כשעמדת היכן שהאדמה הפכה לים: "כבר אין דרך אל עתידך "כבר אין דרך אל עתידך "פרט לדרך בה בחר צילך "ההולך לפנייך על המים בדרך כל צל, "אין דרך להבין את העולם שלא מניח לך לעבור; "רק לשים קץ לדרך בה באת, "לשלוף כל מכתב שהבאת "ולהצית את שוליו המוארים "ולקרוא בו בעודו נסחף בשרידי אור המערב; "לרוקן את תרמילייך "לרוקן את תרמילייך; "לשמור על זה, ולהשאיר את זה, "לשמור על זה, ולהשאיר את זה; "להבטיח מה שהיה עלייך להבטיח תמיד, "להבטיח מה שהיה עלייך להבטיח תמיד, "ולנטוש את הנעליים שהביאוך עד הלום "ממש על קצה הצוק, "לא משום שנואשת, "לא משום שנואשת, "אלא כי עכשיו "תמצאי דרך אחרת לצעוד בה, "וכי למרות הכל, "חלק ממך ימשיך ללכת "איכשהו, "מעל לגלים."