But I was worried that if I tell all of this to the teenager, it might sound either too abstract or perhaps too weird, and there wasn't enough time anyhow, because people were waiting in the queue, so it suddenly felt like what I was trying to convey was more complicated and detailed than what the circumstances allowed me to say.
אבל חששתי שאם אני אספר  את כל זה לאותה נערה, זה ישמע אבסטרקטי מדי או אולי מוזר מדי, ובכל מקרה לא היה מספיק זמן, כי היו אנשים בתור מאחוריה. אז פתאום זה הרגיש כאילו מה  שאני מנסה לומר היה יותר מסובך ומפורט ממה שהנסיבות אפשרו לי לומר.