I posited that micromanagement is just bringing in great, wonderful, imaginative people and then crushing their souls, so is it that we actually want to hire -- deep down inside of us -- dull and unimaginative people?
אני מניח שמיקרו ניהול הוא פשוט להביא אנשים טובים, נפלאים ובעלי דמיון ואז למעוך את הנשמות שלהם, אז האם מי שאנחנו בעצם רוצים להעסיק -- עמוק בתוכנו -- הם אנשים משעממים וחסרי דמיון?