I'd like to begin this song I wrote about ceaseless yearning and never-ending want with a poem of popular Petrarchan paradoxes by Sir Thomas Wyatt the Elder: "I find no peace, and all my war is done; I fear and hope, I burn and freeze like ice; I fly above the wind, and yet I cannot arise; And naught I have, and all the world I seize upon."
הייתי רוצה להתחיל את השיר שכתבתי על תשוקה בלתי נפסקת וצורך בלתי נגמר עם פואמה על פרדוקסים פטריארכים פופולריים של סר תומס וויאט הבוגר: "אני לא מוצא מנוחה, וכל מלחמותי הסתיימו; אני מפחד ומקווה, אני בוער וקופא כמו קרח; אני עף מעל הרוח, אבל אני לא יכול להתרומם; ואין לי כלום, ואני משתלט על כל העולם."