[This] calls to us, with a voice capable of astonishing the most presumptuous of our passions, that we are but one of the multitude, in no respect better than any other in it."
"הקוראים לנו "בקול שבכוחו להדהים אף את החצופה שבתאוותינו, "לאמור, 'הנני רק אחד מן הרבים, "'ואין אני טוב מכל אדם אחר בהם'."