And when I'm done with daylights, should those who loved me grieve too long a while, let them remember that I had this hour -- this dark, perfect hour -- and smile.
וּכְשֶׁאֲסַיֵּם עִם אוֹרוֹת הַיָּמִים, מִי יִתֵּן וְאוֹהֲבַי יִתְאַבְּלוּ קְצָת יוֹתֵר מִדַּי, וְאָז יִזָּכְרוּ שֶׁהָיְתָה לִי הַשָּׁעָה הַזֹּאת - - הַשָּׁעָה הָאֲפֵלָה וְהַמֻּשְׁלֶמֶת הַזֹּאת -- וִיחַיְּכוּ.