In Johannesburg, I had the opportunity to play to a mainly white, middle-class South African audience who ended up in tears because I use film clips that really touch the heart, the whole nature, of this terrible tragedy that is taking place, that people are tending to avoid, because they are fatigued, and they really don't quite know what the solutions are.
ביוהונסבורג, הייתה לי הזדמנות לנגן לקהל, לבן ברובו, מהמעמד הבינוני בדרום אפריקה שבסופו בכה כי השתמשתי בקטעי סרטים שממש נגעו לליבם. כל הדרך שהטרגדיה הנוראית הזאת מתרחשת שאנשים נוטים להתעלם בגלל שהם עייפים והם לא ממש יודעים מהם הפתרונות