As writers, we always chase stories, of course, but I think we are also interested in silences, the things we cannot talk about, political taboos, cultural taboos.
ככותבים אנחנו תמיד במרדף  אחרי סיפורים, כמובן. אבל אני חושבת שאנחנו  גם מתעניינים בשתיקות, הדברים שאנחנו לא יכולים לדבר עליהם, עניינים של טאבו פוליטי או טאבו תרבותי.