Do we understand what goes on in the day-to-day life of an artist, or do we still believe that artists, no matter how struggling they are, are happy simply because they're following their passion?
האם אנחנו מבינים מה קורה בחיי היום יום של האמן, או האם אנחנו עדיין מאמינים שהאמנים,  לא משנה כמה הם מתקשים, עדיין שמחים בגלל שהם הולכים  אחריי התשוקה שלהם?