And this needs to change, because when it does, not only will people re-engage with the structures of representation, but also complement these structures with direct, effective, and  collective decision making, decision making of the kind that attacks inequality by its very inclusive nature, decision making of the kind that can change our cities into better places for us to live.
וזה צריך להשתנות, מפני שכשזה יקרה, לא רק שאנשים יתחברו מחדש עם המבנה של היצוג, אלא גם ישלימו את המבנים האלו עם החלטות ישירות, אפיקטיביות וקולקטיביות, החלטות מהסוג שתוקף חוסר שוויון באופן המכלל שלו, החלטות מהסוג שיכולות לשנות את הערים שלנו למקומות טובים יותר בשבילנו לחיות.