And I feel blessed and fortunate that every week, every Tuesday -- and actually every Friday also -- I can once again celebrate in the marrow of my bones the very essence of living in Israel on the edge.
ואני מרגיש מבורך ובר מזל שכל שבוע, כל יום שלישי ולמעשה גם כל יום שישי, אני יכול לחגוג שוב בכל נימי גופי את ההרפתקה של לחיות בישראל, על הקצה.