But how would you like it if you never knew from one day to the next if you were going to spend it striding around like a vivid god, your shoulders in the clouds, or sitting down there amidst the wallpaper staring straight ahead with your little plastic face?
אבל איך אתם מרגישים אילו לעולם לא ידעתם אם למחרת תבלו את היום כשאתם מסתובבים לכם כמו אל גשמי, כתפיכם בעננים, או יושבים שם למטה בין הטפטים בוהים לפנים עם פרצוף הפלסטיק שלכם?