I've described it as a kind of projectile vomiting, a torrent of ideas, of characters, of voices, of verses, couplets, entire songs almost formed whole, materialized in front of me as if they'd been bottled up inside me for many, many years.
כבר תיארתי זאת כהקאה של טילים, כמבול של רעיונות, דמויות, קולות, חרוזים, קופלטים, שירים שלמים כמעט עשויים וגמורים, שלבשו חיים לנגד עיני, כאילו היו פקוקים בתוכי במשך שנים רבות מאד.