Even something as innocuous as a set of school chairs is a persuasive technology, because it presents and materializes a certain vision of the good life -- a good life in which teaching and learning and listening is about one person teaching, the others listening; in which it is about learning-is-done-while-sitting; in which you learn for yourself; in which you're not supposed to change these rules, because the chairs are fixed to the ground.
אפילו משהו רגיל כמו סט של כיסאות בית ספר הוא טכנולוגיה משכנעת. מפני שזה מציג וממחיש סוג של חזון של החיים הטובים -- החיים הטובים בהם הוראה ולמידה והקשבה הם אדם אחד מלמד, והאחרים מקשיבים, בהם זה נוגע, לימוד נעשה בישיבה, בה אתם לומדים בעצמכם, בה אתם לא אמורים לשנות את החוקים האלה מפני שהכסאות מקובעים לרצפה.