In The Sirens of Titan, when they seek the meaning of life in the vastness of the universe, they find nothing but “empty heroics,  low comedy, and pointless death.” Then, from their vantage point within  a “chrono-synclastic infundibulum,” a man and his dog see devastating  futures for their earthly counterparts, but can’t change the course of events.
ב"סירנות של טיטאן", כשהם מחפשים משמעות בחיים במרחבי היקום, הם לא מגלים דבר מלבד "הרואיקה ריקה, קומדיה נמוכה, ומוות חסר משמעות." ומנקודת המבט שלהם בתוך "כרונו סינקליסטיק אינפונדיבולום," אדם וכלבו רואים עתידים הרסניים לאחיהם הארצנים, אבל לא יכולים לשנות את מהלך הארועים.