My best guess is that Americans, with our positive can-do attitude hold the expectation that our medical care system will fix it, even though it may be a childhood illness for which there is no cure.
אני משערת היא שהאמריקנים, עם האופטימיות שלהם, נצמדים לציפייה שמערכת  הבריאות שלנו תתקן את זה, למרות שזו כנראה מחלת-ילדות חשוכת מרפא.