This year is the centennial of his masterpiece, "In Search of Lost Time," and it's the most exhaustive study of sexual jealousy and just regular competitiveness, my brand, that we can hope to have. (Laughter) And we think about Proust, we think about the sentimental bits, right?
השנה חל יובל המאה ליצירת המופת שלו, "בעקבות הזמן האבוד", וזהו המחקר הממצה ביותר של הקנאה המינית ושל סתם תחרותיות רגילה, הקטע שלי, שאנו יכולים לקוות לו. [צחוק] וכשאנו חושבים על פרוסט, אנו חושבים על הקטעים הרגשניים, נכון?