I remember, every time I went to a patient's deathbed, whether in the hospital or at home, I remember my sense of failure -- the feeling of I don't know what I have to say; I don't know what I can say; I don't know what I'm supposed to do.
אני זוכר שבכל פעם שניגשתי לערש-דווי של חולה, בין אם בבית-חולים ובין אם בביתו, אני נזכר בתחושת הכישלון שהיתה לי -- ההרגשה שאיני יודע מה עליי לומר; איני יודע מה אני יכול לומר; איני יודע מה אני אמור לעשות.