So what Sudhir eventually realized as he hung out with them more, is that, really, they didn't own those cars -- they just leased them, because they couldn't afford to own the fancy cars.
ומה שסודהיר הבין בסוף, ככל שבילה איתם יותר, הוא שהמכוניות לא באמת בבעלותם. הם רק שכרו אותן, כי לא יכלו להרשותן לעצמם.