But look, if I've learned anything from studying the long history of religious tolerance in the 17th century, it's this: if you're talking about civility as a way to avoid an argument, to isolate yourself in the more agreeable company of the like-minded who already agree with you, if you find yourself never actually speaking to anyone who really, truly, fundamentally disagrees with you, well, you're doing civility wrong.
אבל ראו, אם יש משהו שלמדתי מחקר ההיסטוריה הארוכה של הסובלנות הדתית במאה ה-17, זה הדבר: אם אתם מדברים על תרבותיות כאמצעי להתחמק מוויכוח, לבודד את עצמכם בחברה הנעימה יותר של אנשים כמוכם שממילא מסכימים איתכם, אם אתם מגלים שלעולם אינכם מדברים עם אנשים שבאמת ובתמים ובאופן יסודי אינכם מסכימים איתכם, הרי שהתרבותיות שלכם שגויה.