They put all their heads together, and they decided that there was nothing that could be done for this surgeon who had essentially separated himself from the world, who by that time had become so overwhelmed, not just with depression and feelings of worthlessness and inadequacy, but with obsessional thinking, obsessional thinking about coincidences.
הם שילבו יחד את כל חוכמתם והחליטו שלא ניתן לעשות דבר עבור המנתח הזה, שבעצם הרחיק עצמו מהעולם. ושבאותה העת נעשה כה מוצף, לא רק בדכאון ובתחושות של היותו חסר-ערך וחריג, אלא גם בחשיבה כפייתית, חשיבה כפייתית בנוגע לצירופי-מקרים.