RL: So, what I did is basically I had another screening room experience where I was basically tracking where I was looking, or where we were looking, and of course you're looking at the two people on the bow of the ship, and then at some point, I'm changing the periphery of the shot, I'm changing, it's becoming the rusted wreck, and then I would run it every day, and then I would find exactly the moment that I stopped looking at them and start noticing the rest of it, and the moment my eye shifted, we just marked it to the frame.
ר"ל: אז מה שעשיתי, היתה לי חוויה נוספת מחדר ההקרנה שבה עקבתי אחרי המבט שלי, או המבט שלנו, וכמובן שמסתכלים על שני האנשים שעל חרטום הספינה ואז, בנקודה מסוימת, אני משנה את הגבול החיצוני של הצילום, וזה הופך להיות לספינה הטרופה והחלודה, הקרנתי את זה מידי יום, ומצאתי את הרגע המדויק שבו אני מפסיק להביט בהם ומתחיל לשים לב לכל היתר, והרגע בו העין שלי הוסטה, פשוט סימנו אותו בפריים.