We take the viewer on a journey that happens right now in real time, and the viewer gets the feeling of actually being there, actually being on the train, on the boat, and knitting together with others, and the reason I think why they're doing that is because we don't edit the timeline.
אנחנו לוקחים את הצופה למסע שמתרחש ממש עכשיו - בזמן אמיתי, והצופה מרגיש שהוא ממש נמצא שם, ממש נמצא על הרכבת, או על הסירה, או סורג יחד עם אחרים, ולדעתי הסיבה שבגללה הם מרגישים כך היא שאנחנו לא עורכים את ציר הזמן.