How crazy is that? That our measure of progress, our dominant measure of progress in society, is measuring everything except that which makes life worthwhile?
כמה זה משוגע? שהמדידה שלנו של הקידמה, המדד העיקרי שלנו של קידמה בחברה, הוא מדידה של הכול מלבד מה שהופך את החיים לבעלי ערך?