I see a giant candy-colored monument to our collective panic, and it makes me want to know, why is it that raising our children is associated with so much anguish and so much confusion?
אני רואה אתר הנצחה  ענקי בעל צבעים שמחים לפאניקה הקולקטיבית שלנו. וזה גורם לי לרצות לדעת, מדוע גידול ילדינו נקשר ליסורים כה גדולים ולבילבול כה רב?