This plan was embraced by the larger-than-life Pope Julius II, a man who was unafraid of Michelangelo's brazen genius.
התכנית אומצה על ידי האפיפיור ה"גדול מהחיים" יוליוס השני, אדם שלא נבהל מגאוניותו  עזת המצח של מיכאלאנג'לו.