That resistance is a lot of the point of the poem, which shows me, Armantrout shows me what it's like to hear grave threats and mortal dishonesty in the language of everyday life, and once she's done that, I think she can show other people, women and men, what it's like to feel that way and say to other people, women and men who feel so alienated or so threatened that they're not alone.
ההתנגדות הזו היא אולי הנקודה העיקרית בשיר מה שמראה לי, ארמנטראוט מראה לי איך זה מרגיש לשמוע איומי מוות וחוסר כנות אנושי בשפת היומיום, וכשהיא עושה את זה, אני חושב שהיא יכולה להראות לאחרים, נשים וגברים, איך זה להרגיש ככה ולומר לאחרים, גברים ונשים שמרגישים כל כך מנוכרים או מאוימים שהם לא לבד.