And in fact, interaction design is what I've been trying to insert in the collection of the Museum of Modern Art for a few years, starting not very timidly but just pointedly with works, for instance, by Martin Wattenberg -- the way a machine plays chess with itself, that you see here, or Lisa Strausfeld and her partners, the Sugar interface for One Laptop Per Child, Toshio Iwai's Tenori-On musical instruments, and Philip Worthington's Shadow Monsters, and John Maeda's Reactive Books, and also Jonathan Harris and Sep Kamvar's I Want You To Want Me.
למעשה, עיצוב אינטראקטיבי הוא מה שאני מנסה להחדיר לאוסף של המוזיאון לאמנות מודרנית מזה כמה שנים, כשאני מתחילה לא מאוד בהצטנעות אלא כמעט באופן מכוון עם עבודות, למשל, של מרטין ווטנברג -הדרך שמכונה משחקת שחמט עם עצמה, שאתם רואים כאן, או ליסה שטראוספילד והשותפים שלה, ממשק הסוכר עבור מחשב נייד לכל ילד, כלי הנגינה הטנורי-און של טושיו איוואי , ומפלצות הצל של פיליפ וורטינגטון, והספרים המגיבים של ג'ון מאדה, וגם "אני רוצה אותך שתרצה אותי" של ג'ונתן האריס, וספ קמבר