In technology, we spend so much time experimenting, fine-tuning, getting the absolute cheapest way to do something, so why aren't we doing that with social policy?
בטכנולוגיה, אנו מקדישים זמן כה רב בניסויים, בכיוונים עדינים, כדי למצוא את הדרך הזולה ביותר לעשות משהו. אז מדוע איננו עושים כך במדיניות חברתית?