The original designer of the memorial, Michael Arad, had this image in his mind of all the names appearing undifferentiated, almost random, really a poetic reflection on top of the nature of a terrorism event itself, but it was a huge challenge for the families, for the foundation, certainly for the first responders, and there was a negotiation that went forth and a solution was found to actually create not an order in terms of chronology, or in terms of alphabetical, but through what's called meaningful adjacency.
המעצב המקורי של האנדרטה, מיכאל ארד, דמיין במוחו את כל השמות המופיעים בלתי מובחנים, כמעט אקראים, באמת השתקפות פואטית על הטבע של אירוע טרור עצמו, אבל זה היה אתגר עצום עבור המשפחות, עבור הקרן, בהחלט עבור המגיבים הראשונים, והיה משא ומתן שהתנהל ונמצא פתרון למעשה לא ליצור סדר במובן כרונולוגי, או במונחים של האלף-בית, אבל מה נקרא שכנות משמעותית.