And what we found was this curious phenomena, that caregiver speech would systematically dip to a minimum, making language as simple as possible, and then slowly ascend back up in complexity.
ומה שמצאנו היתה התופעה המסקרנת שהדיבור של המטפלת היה שוקע בהתמדה למינימום, והשפה היתה הופכת לפשוטה ככל האפשר, ואז עולה בהדרגה ברמת המורכבות.