It saved me when I was in the middle of writing "Eat, Pray, Love," and I fell into one of those sort of pits of despair that we all fall into when we're working on something and it's not coming and you start to think this is going to be a disaster, the worst book ever written.
הרעיון הזה הציל אותי באמצע כתיבת "לאכול, להתפלל, לאהוב" כשנפלתי לתוך אחד מאותם בורות ייאוש שכולנו נופלים לתוכם כשאנו עובדים על משהו וזה לא הולך ואנחנו מתחילים לחשוב שזה יהיה אסון, שזה יהיה הספר הגרוע ביותר שנכתב אי פעם.