I found myself surrounded by people who celebrated intellectualism and engagement, and who thought that my ironic oh-so-cool disengagement wasn't clever, or funny, but, like, it was a simple and unspectacular response to very complicated and compelling problems.
מצאתי את עצמי מוקף באנשים שהעריכו אינטלקטואליות ומסירות, ושחשבו שהיחס המנותק, האירוני והמגניב שלי לא ממש חכם או מצחיק, אלא, מענה פשוט ולא מרשים לסוגיות מורכבות ומעוררות השתאות.