You might decide that you need both to speed up and to create slow time: time to reflect, to percolate at your own pace; time to listen, to empathize, to rest your mind, to linger at the dinner table.
אולי תחליטו שאתם צריכים גם להאיץ וגם ליצור זמן איטי: זמן למחשבה, לתת לדברים לחלחל בקצב שלכם; זמן להקשיב, להזדהות, לתת לנפש להירגע, להשתהות ליד שולחן הארוחה.