I always had a notebook with me, claiming that it was to jot down ideas in moments of inspiration, but the truth was that I needed to be constantly fidgeting, because in moments of stillness, I found myself counting seconds again.
תמיד הייתה איתי מחברת, בטענה שזה היה על מנת לרשום רעיונות ברגעים של השראה אבל האמת הייתה שהייתי חייבת  להיות תמיד בתזוזה, מפני שברגעים של דממה מצאתי את עצמי סופרת שניות שוב.