And basically you can look at this, you know, as a tyranny of the remembering self, and you can think of the remembering self sort of dragging the experiencing self through experiences that the experiencing self doesn't need.
ובעקרון אפשר לראות את זה, כעריצות של האני הזוכר, ואפשר לדמיין את האני הזוכר גורר את האני החווה דרך חוויות שהאני החווה לא צריך.