Now when I first started asking what happens when we die, the grown-ups around me at the time answered with a typical English mix of awkwardness and half-hearted Christianity, and the phrase I heard most often was that granddad was now "up there looking down on us," and if I should die too, which wouldn't happen of course, then I too would go up there, which made death sound a lot like an existential elevator.
וכשהתחלתי לראשונה לשאול מה קורה כשאנו מתים, המבוגרים סביבי, באותה עת, השיבו בתערובת אנגלית אופיינית של הסברים מסורבלים ותירוצים נוצריים קלושים, והביטוי ששמעתי הכי הרבה היה ש"סבא נמצא עכשיו "למעלה, ומסתכל למטה עלינו," ושאם גם אני אמות, מה שכמובן לא יקרה, גם אני אגיע שם למעלה, וזה גרם למוות להישמע דומה מאד למעלית קיומית.