You start to think about all the crap that you have to do at work and you have that mountain of email which you will never dig yourself out of ever, the phone calls you have to return, and that important meeting across town, and you're going to have to fight traffic, you'll be late picking your kids up, your dog is sick, and what are you going to make for dinner?
Hakkad mõtlema kogu sellest jamast, mida tööl tuleb teha ja siis see hunnik e-maile, mille alt pole võimalik end mitte kunagi välja kaevata. Kõik need vastamata telefonikõned ja see tähtis koosolek linna teises otsas, kuhu minnes tuleb liiklusest läbi murda ja ei jõua lastele õigeks ajaks järgi, su koer on haige ja mida paganat veel õhtusöögiks teha?