And how did we do that? By injecting transformational optimism that allowed us to go from confrontation to collaboration, that allowed us to understand that national and local interests are not necessarily at odds with global needs, and that if we understand that, we can bring them together and we can merge them harmoniously.
Ja kuidas me selleni jõudsime? Süstides muudatustele õhutavat optimismi, mis tõi meid vastuseisust koostööni, mis pani meid mõistma, et riiklikud ja kohalikud huvid ei ole tingimata vastuolus globaalsete vajadustega. Ja kui me seda mõistame,  on võimalik need huvid kokku viia ja harmooniliselt ühendada.