The death penalty was a sanction for a long list of non-violent crimes: criticizing the king, stealing a loaf of bread. Slavery, of course, was the preferred labor-saving device, and cruelty was a popular form of entertainment. Perhaps the most vivid example was the practice of cat burning, in which a cat was hoisted on a stage and lowered in a sling into a fire, and the spectators shrieked in laughter as the cat, howling in pain, was burned to death.
Surmanuhtlus oli meetmeks paljude mittevägivaldsete kuridegude eest: kuninga kritiseerimine, leivapätsi varastamine. Orjapidamine, muidugi, oli eelistatud tööjõudu säästev leiutis, ja julmus oli populaarne meelelahutus. Kõige ilmekam näide on võibolla kasside põletamise komme, kus kass tõmmati laval köitega tule kohale üles ja lasti siis allapoole leekidesse, ja pealtvaatajad kriiskasid naerda, kui kass, valust ulgudes, surnuks põletati.