What I thought would be the ultimate limitation actually turned out to be the ultimate liberation, as each time I created, the destruction brought me back to a neutral place where I felt refreshed and ready to start the next project.
See, mida pidasin ületamatuks piiranguks, osutus tegelikult suurimaks vabanemiseks, kuna iga kord, kui oli sündinud kunstiteos, tõi selle hävitamine mind tagasi neutraalsele pinnale, kus tundsin end taas värskena ja valmis alustama uut projekti.