(Music) That's Hugo. (Music) And we felt that if we could basically move the camera with him, we would feel what it feels like to be this boy who is basically the master of his universe, and his universe is, you know, behind the scenes in the bowels of this particular train station that only he can actually navigate through and do it this way, and we had to make it feel that this is his normal, everyday sort of life, so the idea of doing it as one shot was very important, and of course, in shooting in 3D, which is basically it's a huge camera that's hanging off of a giant stick, so to recreate a steadycam shot was the task, and make it feel kind of like what the reaction you got when you saw the "Goodfellas" shot.
(Hudba) To je Hugo. (Hudba) A cítili jsme, že pokud bychom se mohli pohybovat s kamerou jako on, mohli bychom pocítit, jaké to je jím být, člověkem, který je králem svého vesmíru. A jeho vesmírem jsou, jak víte, útroby oné vlakové stanice, ve kterých se jen on vyzná. A abychom tohoto efektu docílili, muselo to vypadat, jako že je to pro něho normální, každodenní život Takže bylo velice důležité natočit to na jeden záběr. Samozřejmě, že točit to 3D kamerou, což obrovská kamera, která visí na velké tyči znamenalo vytvořit záběr jakoby z pevné kamery. A zároveň aby ta scéna vyvolávala podobnou reakci, jako když jste viděli onen záběr z Mafiánů.