Then one day I told him, "Reg E., what is subordination for verbal measures to tonal consideration?" (Laughter) And he handed me a black-and-white printed out thesis on a poet named Etheridge Knight and the oral nature of poetry, and from that point, Reggie stopped becoming the best to me, because what Etheridge Knight taught me was that I could make my words sound like music, even my small ones, the monosyllables, the ifs, ands, buts, whats, the gangsta in my slang could fall right on the ear, and from then on, I started chasing Etheridge Knight.
A pak jednoho dne jsem mu řekl: "Regi E., co je to podřízenost verbálního metra vůči tonálním kritériím?" (Smích) A on mi podal černobílý výtisk diplomky o básníkovi jménem Etheridge Knight a orální přirozenosti poezie, a od této chvíle, Reggie pro mě přestal být ten nejlepší, protože Etheridge Knight mě naučil že má slova mohou znít jako hudba, dokonce i ta malá, jednoslabičná, či, a, co a jak, můj gangsta slang by tak mohl lépe zaujmout, a od této chvíle jsem začal pronásledovat Etheridge Knighta.