Bringing people face to face with our objects is a way of bringing them face to face with people across time, across space, whose lives may have been very different to our own, but who, like us, had hopes and dreams, frustrations and achievements in their lives. And I think this is a process that helps us better understand ourselves, helps us make better decisions about where we're going.
Postavit lidi tváří v tvář s našimi objekty je způsob, jak je postavit tváří v tvář lidem napříč časem, prostorem, jejichž životy mohou být velmi odlišné od těch našich, ale kteří, tak jako my, měli naděje, sny, frustrace a cíle ve svém životě. A já si myslím, že to je proces, který nám pomáhá lépe porozumět nám samotným, pomáhá nám lépe se rozhodnout, kam máme směřovat.