I realized that my story stood in for all those who were expected to pick themselves up by their bootstraps, even if they didn't have any boots; that my organization stood in for all the structural, systemic help that never went to Harlem or Appalachia or the Lower 9th Ward; that my voice stood in for all those voices that seemed too unlearned, too unwashed, too unaccommodated.
Uvědomil jsem si,  že můj příběh zastupuje všechny ty, od kterých se čeká, že sami sebe vytáhnou z bláta bídy za tkaničky od bot, ačkoliv občas nemají ani ty tkaničky. I to, že má organizace reprezentuje tu strukturovanou, systematickou pomoc, která nikdy nepřišla do Harlemu, nebo Appalachie nebo do Lower 9th Ward. Můj hlas měl být hlasem  všech těch hlasů, které nám přijdou nevzdělané,  příliš špinavé, příliš nepřizpůsobivé.