In a sense, it actually makes you feel that when you're in the safe zone of studying behavior or cognition, something you can observe, that in a way feels more simplistic and reductionistic than trying to engage this very complex, mysterious organ that we're beginning to try to understand.
V určitém smyslu můžete mít pocit, že ono bezpečné studium chování nebo poznávání, něčeho, co můžete pozorovat, je svým způsobem zjednodušující a redukcionistické, než se pokoušet zapojit samotný tento složitý a záhadný orgán, kterému se teprve  začínáme snažit porozumět.