He went from being alive and passionate at Stage One -- remember, "Life sucks, despairing hostility, I will do whatever it takes to survive" -- to walking into a Boys and Girls Club, folding his arms, sitting down in a chair, and saying, "Wow. My life really sucks.
Přešel z aktivního života na úrovni jedna "Život nestojí za nic" bytostné nenávisti: "udělám cokoliv abych přežil" do domu dětí a mládeže kde si sedl, složil ruce a řekl: "Wow. Můj život fakt nestojí za nic."