How do you not despair when, with the body ravaged by chemotherapy, climbing a mere flight of stairs was sheer torture, that to someone like me who could dance for three hours?
Jak si nezoufat, když vám s tělem zničeným chemoterapií připadá pár schodů jako naprosté muka, někomu jako já, kdo dřív mohl tančit v kuse tři hodiny?