After one of our events at the Patton State Hospital in San Bernardino, a woman walked up to us and she had tears streaming down her face, and she had a palsy, she was shaking, and she had this gorgeous smile, and she said that she had never heard classical music before, she didn't think she was going to like it, she had never heard a violin before, but that hearing this music was like hearing the sunshine, and that nobody ever came to visit them, and that for the first time in six years, when she heard us play, she stopped shaking without medication.
Po jedné z našich akcí v Pattonově státní nemocnici v San Bernardinu k nám přišla žena, které tekly po tváři slzy, byla ochrnutá a třásla se. S nádherným úsměvem řekla, že ještě nikdy neslyšela vážnou hudbu, myslela si, že se jí to nebude líbit, nikdy předtím neslyšela housle, ale slyšet hudbu pro ni bylo jako slyšet sluneční svit a že je ještě nikdo nenavštívil a že poprvé po šesti letech se přestala třást bez léků, když nás slyšela hrát.