So when the Audio Home Recording Act of 1992 was passed, the media businesses gave up on the idea of legal versus illegal distinctions for copying because it was clear that if Congress was acting in their framework, they might actually increase the rights of citizens to participate in our own media environment.
A tak když Zákon o domácím nahrávání zvukových stop nesplnil očekávání, mediální průmysl se vzdal myšlenky rozlišování mezi legálním a ilegálním kopírováním, protože bylo jasné, že pokud Kongres jednal v rámci jejich konstruktu, tak tím vlastně může rozšířit práva občanů na účast v jejich vlastním mediálním prostředí.