(Laughter) When I was at school, the books were transcribed by transcribers, voluntary people who punched one dot at a time so I'd have volumes to read, and that had been going on, mainly by women, since the late 19th century in this country, but it was the only way I could read.
(Smích) Když jsem byl ve škole, knihy byly přepisovány přepisovateli, dobrovolníky, kteří přepisovali knihy do Braillova písma, takže jsem měl knihy ke čtení, a tohle dělaly z velké části ženy, což bylo v této zemi od konce 19. století, ale byl to jediný způsob, jak číst.