In Johannesburg, I had the opportunity to play to a mainly white, middle-class South African audience who ended up in tears because I use film clips that really touch the heart, the whole nature, of this terrible tragedy that is taking place, that people are tending to avoid, because they are fatigued, and they really don't quite know what the solutions are.
V Johannesburgu jsem měla možnost hrát pro většinou bílé, středostavovské jihoafrické diváky, kteří se nakonec rozplakali, protože využívám filmové klipy, které jsou dojemné a ukazují celou podstatu této hrozné tragédie, která se děje a které se lidé obvykle vyhýbají, protože jsou unavení a vlastně ani neznají řešení.