Whether he intended it or not, what Adam Smith was telling us there, is that the very shape of the institution within which people work creates people who are fitted to the demands of that institution and deprives people of the opportunity to derive the kinds of satisfactions from their work that we take for granted.
Ať už to zamýšlel nebo ne, co nám zde Adam Smith sděluje, je, že samotný charakter  instituce, ve které lidé pracují, vytváří lidi, kteří odpovídají požadavkům právě té instituce, a připravuje lidi o možnost získávat z práce taková zadostiučinění,  která my považujeme za samozřejmost.