When the terrorist incidents occurred in the United Kingdom a couple of years ago, I think even though they didn't claim as many lives as we lost in the United States on 9/11, I think the thing that troubled the British most was that the perpetrators were not invaders, but homegrown citizens whose religious and political identities were more important to them than the people they grew up with, went to school with, worked with, shared weekends with, shared meals with.
Quan fa un parell d'anys van succeir els actes terroristes al Regne Unit, en els quals no van perir tantes persones com en l'ocorregut el 9/11 als Estats Units, penso que el que més va preocupar els britànics va ser el fet que els autors no eren invasors, sinó ciutadans britànics, per als quals les seves identitats religioses i polítiques eren més importants que la gent amb què van créixer, van anar a l'escola, van treballar, van compartir caps de setmana i van menjar junts.