I had no idea that it was possible for this little black boy in Birmingham to one day be president of a university that has students from 150 countries, where students are not there just to survive, where they love learning, where they enjoy being the best, where they will one day change the world.
No sabia que un nen negre de Birmingham podia arribar a ser president d'una universitat amb estudiants de 150 països on els estudiants no només sobrevivien, sinó que volien aprendre i els agradava ser els millors, on algun dia canviarien el món.