Some of these situations may, no doubt, deserve to be preferred to others, but none of them can deserve to be pursued with that passionate ardor which drives us to violate the rules either of prudence or of justice, or to corrupt the future tranquility of our minds, either by shame from the remembrance of our own folly, or by remorse for the horror of our own injustice."
va ser el pare del capitalisme modern, Adam Smith, que va dir això. Val la pena mirar-ho detingudament: "La gran font tant de misèria com del desordre en la vida humana sembla sorgir de sobrevalorar la diferència entre una situació permanent i una altra ... Algunes d'aquestes situacions poden, sense dubte, merèixer ser preferides a altres, però cap d'elles mereix ser perseguida