I think that if we understood our cognitive limitations in the same way we understand our physical limitations, even though they don't stare us in the face the same way, we could design a better world, and that, I think, is the hope of this thing.
Crec que si entenguéssim les nostres limitacions cognitives de la mateixa manera que entenem les nostres limitacions físiques, malgrat que no ens miren a la cara de la mateixa manera, podriem dissenyar un món millor. I això, penso, és l'esperança de tot això.