So, to summarize: Prakash, in its five years of existence, it's had an impact in multiple areas, ranging from basic neuroscience plasticity and learning in the brain, to clinically relevant hypotheses like in autism, the development of autonomous machine vision systems, education of the undergraduate and graduate students, and most importantly in the alleviation of childhood blindness.
Durant els cinc anys que fa que existeix, Prakash ha tingut repercussió en diferents àrees, des de la neurociència bàsica, la plasticitat i l'aprenentatge del cervell fins a la formulació d'hipòtesis clíniciament rellevants com en l'autisme, el desenvolupament de sistemes autònoms de visió, la formació d'estudiants graduats i no graduats, i, el que és més important, en la paliació de la ceguera infantil.