Yet beyond the tantrums and the frustration and the never-ending hyperactivity was something really unique: a pure and innocent nature, a boy who saw the world without prejudice, a human who had never lied.
Però més enllà de les rebequeries i la frustració, i de la hiperactivitat interminable hi havia quelcom realment únic: una naturalesa pura i innocent, un noi que veia el món sense prejudicis, un ésser humà que mai no havia mentit.