If you include not just the food that ends up in shops and restaurants, but also the food that people feed to livestock, the maize, the soy, the wheat, that humans could eat but choose to fatten livestock instead to produce increasing amounts of meat and dairy products, what you find is that most rich countries have between three and four times the amount of food that their population needs to feed itself.
Si incloem no només el menjar que acaba a les botigues i restaurants, sinó que també el menjar que donem al bestiar, el blat de moro, la soja, el blat, que els humans podríem consumir però que en comptes d'això donem al bestiar per tal de produïr quantitats creixents de carn i productes làctics, allò que trobem és que la majoria de països rics tenen entre tres i quatre vegades més menjar que el que la seva població necessita per alimentar-se.