And it was the most surreal kind of deja vu experience I've ever had, because I would know before I turned a corner what was going to be there before the lights of the vehicle actually revealed it, because I had walked the set for months when we were making the movie.
I va ser el déjà vu més surrealista que he tingut mai, perquè ja sabia, abans de girar una cantonada, què anava a trobar allà, abans que els llums del vehicle ho revelessin, perquè havia caminat pel plató durant mesos quan fèiem la pel·lícula.