What I'm saying is that, surely, rationally, our distress about things that happen, about threats, should be roughly proportional to the size of those threats and threats to come.
El que estic dient és que, indubtablement, racionalment, la nostra angoixa referent a les coses que passen, a les amenaces, hauria de ser més o menys proporcional a la mida d'aquestes amenaces i de les amenaces futures.