That is, abandoning our collective power to imagine our potential, falling victims to our fears, our stereotypes, our dogmas, taking our citizens out of the process rather than building the process around our citizens.
Det vill säga, att överge vår kollektiva makt att föreställa oss vår potential, bli offer för våra rädslor, våra stereotyper, våra dogmer, att ta bort våra medborgare ur arbetsprocessen istället för att forma processen runt våra invånare.