I think that as we move to situations in which people have to decide on their own about how much effort, attention, caring, how connected they feel to it, are they thinking about labor on the way to work, and in the shower and so on, all of a sudden Marx has more things to say to us.
Jag tror att när vi går till situationer där människor själva måste besluta om hur mycket ansträngning, uppmärksamhet, omtanke, hur samhöriga de känner sig till det, funderar de på arbetsuppgifterna på väg till jobbet och i duschen och så vidare, så har plötsligt Marx mer att säga till oss.