So when a plant or an animal cell detects a double-stranded break in its DNA, it can fix that break, either by pasting together the ends of the broken DNA with a little, tiny change in the sequence of that position, or it can repair the break by integrating a new piece of DNA at the site of the cut.
Så när en växt- eller djurcell upptäcker ett snitt i sina DNA-strängar kan den laga det snittet, antingen genom att klistra ihop ändarna hos det trasiga DNA:t med en pytteliten ändring i sekvensen på den platsen, eller så kan den repararera det genom att integrera nytt DNA vid snittet.