So yes, fear was there, but I would take a good hard look at it, assess just how relevant it was and then put it where it belonged, which was more often than not behind my exhilaration, my anticipation and my confidence.
Så ja, rädslan fanns där. Men jag såg den i vitögat, bedömde hur relevant den var och placerade den där den hörde hemma. För det mesta var det långt efter min upprymdhet,  min förväntan och mitt självförtroende.