I think that if we understood our cognitive limitations in the same way we understand our physical limitations, even though they don't stare us in the face the same way, we could design a better world, and that, I think, is the hope of this thing.
Jag tror att om vi förstod oss på våra kognitiva begränsningar på samma sätt som vi förstår våra fysiska begränsningar, även om de inte är lika uppenbara för oss, skulle vi kunna designa en bättre värld. Och det är det, tror jag, som är vårt hopp i dag.