How many times have we designated something a classic, a masterpiece even, while its creator considers it hopelessly unfinished, riddled with difficulties and flaws, in other words, a near win?
Hur många gånger har vi utnämnt något till en klassiker, eller kanske ett mästerverk, medan dess upphovsman betraktar det som hopplöst halvfärdigt fullt av svårigheter och brister, med andra ord, en nästan-vinst?