It's mysterious because it's probably unfinished, he probably left it unfinished, and because it might be meant for a character in a play, but it might just be Keats' thinking about what his own writing, his handwriting, could do, and in it I hear, at least I hear, mortality, and I hear the power of older poetic techniques, and I have the feeling, you might have the feeling, of meeting even for an instant, almost becoming, someone else from long ago, someone quite memorable.
Den är mystisk för att den  förmodligen inte är färdig, han lämnade den nog oavslutad, och kanske för att den är menad till en karaktär i en pjäs, men det kan vara Keats tänkande om vad hans egna skrivande, hans handskrift, kunde göra, och i det hör jag dödlighet, och jag hör kraften i äldre dikttekniker, och jag har känslan,  du kanske har känslan, av att träffas bara för en sekund,  nästan passande, någon annan från länge sedan, någon ganska minnesvärd.