It didn't sound like a complaint, exactly, but just a way to let me know, a kind of tender admission, to remind me that he knew he was giving himself over to a voracious, unfinished path that always required more.
Det lät inte riktigt som ett klagomål, utan som ett sätt att berätta, en slags öm bekännelse för att påminna om att han visste att han överlämnade sig åt en krävande, ofullbordad väg som alltid krävde något mer.