And, at once enraging and enrapturing, Cage shows us that even when there are no strings being plucked by fingers or hands hammering piano keys, still there is music, still there is music, still there is music.
På en gång irriterande och hänryckande, visar Cage att även  när det inte finns några stråkar som spelas av fingrar, eller händer som slår på pianotangenter, så finns det ändå musik, så finns det ändå musik, det finns ändå musik.