When we were ancient man — (Laughter) — millions of years ago, and we suddenly felt threatened by a predator, okay? — (Laughter) — we would — Thank you. I drew these myself. (Laughter) Thank you very much. Thank you. Thank you. (Applause) Thank you. Anyway, we would fill up with our own adrenaline and our own cortisol, and then we'd kill or be killed, we'd eat or we'd be eaten, and then suddenly we'd de-fuel, and we'd go back to normal. Okay.
När vi var uråldriga människor – (Skratt) – för miljoner år sedan, och vi plötsligt kände oss hotade av ett rovdjur, okej? – (Skratt) – brukade vi – tack. Jag ritade dessa själv. (Skratt) Tack så mycket. Tack. Tack. (Applåder) Tack. Hur som helst, vad som hände var att vi fylldes av vårt eget adrenalin och vårt eget kortisol, och sedan dödade vi eller blev dödade, Vi åt eller blev ätna, och då tömdes vi på de kemiska ämnena, och gick tillbaka till det normala.