So I took to my bed for about a month, and when I woke up I found I was institutionalized, and when I saw the other inmates, I realized that I had found my people, my tribe. (Laughter) Because they became my only friends, they became my friends, because very few people that I knew -- Well, I wasn't sent a lot of cards or flowers. I mean, if I had had a broken leg or I was with child I would have been inundated, but all I got was a couple phone calls telling me to perk up.
Så jag gick till sängs i ungefär en månad, och när jag vaknade upp fann jag mig vara institutionaliserad och när jag såg de andra internerna, insåg jag att jag hade hittat mitt folk, min stam. (Skratt) Eftersom de blev mina enda vänner, blev de mina vänner, eftersom mycket få människor som jag kände – Nå, jag fick inte speciellt många kort eller blommor. Jag menar, om jag hade haft ett brutet ben eller varit med barn skulle jag ha översvämmats, men allt jag fick var ett par telefonsamtal som talade om för mig att jag skulle rycka upp mig.