When he sings songs from our childhood, attempting words that not even I could remember, he reminds me of one thing: how little we know about the mind, and how wonderful the unknown must be.
När han sjunger sånger från vår barndom, och försöker sig på texter  som inte ens jag kan minnas, påminner han mig om en sak: hur lite vi vet om medvetandet,  och hur underbart det okända måste vara.