And what this does is it raises the possibility to us that in a world in which we want to promote cooperation and exchange, and in a world that might be dependent more than ever before on cooperation to maintain and enhance our levels of prosperity, his actions suggest to us it might be inevitable that we have to confront the idea that our destiny is to be one world with one language.
Och vad detta gör är att höjer möjligheten för oss att i en värld där vi vill främja samarbete och utbyte, och i en värld som kan vara beroende av mer än någonsin av samarbete för att upprätthålla och förbättra vår nivåer av välstånd, hans handlingar tyder på för oss kan det vara oundvikligt att vi måste konfrontera tanken att vårt öde är att vara en värld med ett språk.