But through the campaign, these injustices were framed as not just news stories, they were firsthand experiences that had affected real people, who were creating, with the solidarity of others, what they needed and had previously lacked: a platform to speak out, the reassurance they weren't alone or to blame for what happened to them and open discussions that would help to reduce stigma around the issue.
Men genom kampanjen blev dessa orättvisor inte bara framställda som nyheter, de var också förstahandsupplevelser som hade påverkat riktiga människor som tillsammans med andra skapade vad de behövde och tidigare hade saknat: en plattform att tala ifrån, tillförsikten i att inte vara ensamma eller skyldiga till det som hänt dem och öppna diskussioner för att minska stigmat kring ämnet.