And I would visit her in the prisons, sitting side-by-side, knees touching, and I would have to admit to myself that monsters exist in all of us, but that maybe it's not monsters so much, but the broken parts of ourselves, sadnesses, secret shame, and that ultimately it's easy for demagogues to prey on those parts, those fragments, if you will, and to make us look at other beings, human beings, as lesser than ourselves -- and in the extreme, to do terrible things.
Och jag brukade besöka henne i fängelset, där vi satt sida vid sida, och jag fick medge för mig själv att det finns ett monster i oss alla, men det är kanske inte bara är monster, utan trasiga delar av oss själva, nedstämdhet, hemlig skam, och slutligen är det enkelt för agitatorer att kasta sig över dessa delar, man kan kalla det fragment, och få oss att se på andra varelser,  mänskliga varelser som mindre värda än oss själva ... och i extrema fall utföra fruktansvärda handlingar.