If we turn the question around and now say not, what does the laughter sound like in terms of being real or posed, but we say, how much does this laughter make you want to laugh, how contagious is this laughter to you, we see a different profile.
Om vi vänder på frågan och inte undersöker om skratt låter äkta eller socialt, utan frågar hur mycket skrattet får dig att vilja skratta, hur smittsamt skrattet är för dig, så ser vi ett annat mönster.