So how could this be happening? I think part of the reason, a big part of the reason, is that when our minds wander, we often think about unpleasant things, and they are enormously less happy when they do that, our worries, our anxieties, our regrets, and yet even when people are thinking about something neutral, they're still considerably less happy than when they're not mind-wandering at all.
Hur kan det här hända? Jag tror att en av de stora anledningarna är att vi när våra tankar vandrar ofta tänker på otrevliga saker, och de är väldigt mycket mindre lyckliga när de gör det, våra orosmoln, vår ångest, allt vi ångrar, och till och med när folk tänker på något neutralt är de fortfarande mindre lyckliga än när de inte dagdrömmer alls.