It says poems can bring people together temporarily, which I think is true, and it sticks in my head not just because it rhymes but for how it rhymes, cleanly and simply on the two and four, "say" and "way," with anticipatory hints on the one and three, "answer" and "quarters," as if the poem itself were coming together.
Den säger att dikter  kan föra människor samman temporärt vilket jag tror stämmer, och den fastnar i mitt huvud,  inte bara för att den rimmar utan för hur den rimmar, rent och enkelt på andra och fjärde, "säg" och "väg," med förutseende ledtrådar  på första och tredje, "svar" och "kvartar," som om dikten själv kom ihop.