And when we lie down in a field or on a couch, drugged perhaps by the hum of a warm afternoon, they think we are looking back at them, which makes them lift their oars and fall silent and wait like parents for us to close our eyes.
Och när vi ligger ner på ett fält eller på en soffa kanske drogade av en varm kvälls sorl tror de att vi tittar tillbaka på dem vilket får dem att lyfta sina åror och tystas ner och vänta som föräldrar på att vi ska blunda.