I was an introverted child, to the point of communicating with colored crayons and apologizing to objects when I bumped into them, so my mother thought it might do me good to write down my day-to-day experiences and emotions.
Jag var ett inåtvänt barn, till den grad att jag kommunicerade med färgkritor och bad om ursäkt till föremål då jag stötte emot dem. Så min mor trodde att det skulle vara bra för mig att skriva ned mina vardagsupplevelser och känslor.