From newspapers, textbooks, conversations, I had learned to speak of countries as if they were eternal, singular, naturally occurring things, but I wondered: to say that I came from a country suggested that the country was an absolute, some fixed point in place in time, a constant thing, but was it?
I tidningar, läroböcker, konversationer har jag lärt mig att tala om länder som om de var eviga, unika, naturligt förekommande saker, men jag undrade: Att säga att jag kom från ett land antydde att landet var något absolut, en fixpunkt i rummet och tiden, något konstant, men var det det?