The more time I spent around these people and saw this problem, I thought, what if we could create a community, a place where people could feel like they belonged and that it was OK to do things differently, to take the road less traveled, where that was encouraged, and inspire people to change?
Ju mer tid jag var med dessa människor och såg problemet, så tänkte jag, tänk om vi kunde skapa en gemenskap, en plats där folk kan känna att de hör hemma och att det är okej att göra saker annorlunda, att ta den smala vägen, där sånt uppmuntrades, och inspirera människor att förändras.