Despite her poverty, despite her social status as a divorcée in an ultra-conservative society, and despite the opposition of her parents to her going back to school, Fayza knew that her only way to control her life was through education.
Trots hennes fattigdom, trots hennes sociala status som frånskild i ett ultra-konservativt samhälle, och trots hennes föräldrars motstånd mot att hon skulle utbilda sig, visste Fayza att enda sättet att få styra sitt eget liv var genom utbildning.