Now an improviser senses and plays the next cool move, but a composer is considering all possible moves, testing them out, prioritizing them out, until he sees how they can form a powerful and coherent design of ultimate and enduring coolness.
En improvisatör känner och spelar nästa bra drag, men en kompositör överväger alla möjliga drag, testar dem, prioriterar dem, för att sedan sätta ihop dem och skapa ett mäktigt och enhetligt verk som behåller sin överlägsna coolhet