I could go back to my girlfriend and my gay-loving table and mock their responses, chastise their unworldliness and their inability to jump through the politically correct  gay hoops I had brought with me, or I could empathize with them and realize that that was maybe one of the hardest things they had ever done, that starting and having that conversation was them coming out of their closets.
Jag kunde gå tilbaka till min flickvän och mitt gayälskande bord och förlöjliga deras svar, kritisera deras brist på världsvana och oförmåga att hoppa genom de politiskt korrekta gayringarna jag tagit med, eller så kunde jag visa medkänsla med dem och inse att det där kanske var något av det svåraste de någonsin gjort, att påbörja och ha det där samtalet var deras sätt att komma ut ur garderoben.