So that is the way I feel: that I can only try to approach this notion of being compassionate, of understanding that there is a connectivity, that there is a unity in this world; that I want to try and serve that unity, and that I can try and do that by understanding, I hope, trying to understand something of the pain of others; but understanding that there are limits, that people have to bear responsibility for some of the problems that come upon them; and that I have to understand that there are limits to my energy, to the giving I can give.
Det är så jag känner, att jag bara kan försöka närma mig föreställningen om att vara empatisk, om att förstå att det finns ett samband, att det finns en enhet i denna värld, att jag vill försöka tjäna den enheten. Och att jag kan försöka göra det genom att förstå, hoppas jag, försöka förstå andras smärtor, men förstå att det finns gränser, att folk måste ta sitt eget ansvar för en del av sina problem och att jag måste förstå att det finns begränsningar för min energi, för hur mycket jag kan ge.