Sfântul Nichifor cel Lepros: „Să le spui oamenilor să nu se teamă de coronavirus!”. Vederea unui creștin din Bulgaria
În Bulgaria dar și în Grecia s-a arătat un sfânt care a alungat teama ce a cuprins oamenii și i-a îndemnat să se roage și să meargă să se împărtășească cu Hristos. Acesta este Sfântul Nichifor Leprosul.

Sfântul Nichifor s-a născut în 1890, într-o familie de țărani simpli, cu credință în Dumnezeu, din insula Creta. Părinții au murit când era copil și a trebuit ca la vârsta de treisprezece ani să intre ucenic în Chania la un bărbier.

Dar aici a început să aibă primele simptome de lepră. Astfel a ajuns la spitalul pentru leproși din insula Chios unde administrator era un părinte călugăr, viitorul Sfânt Antim Vagianos.

Chiar dacă lepra a avansat, întreaga sa viață a fost una de rugăciune. Pentru ascultarea și răbdarea sa în boală, părintele Nichifor a primit multe daruri și chiar dacă și-a pierdut vederea creștinii se foloseau mult de vederea sa duhovnicească. Chiar și când nu a mai putut coborî din pat, cei ce veneau la el plecau mângâiați și cu liniște în suflete.

Adesea le spunea celor ce veneau: „Copiii mei, vă rugați? Să vă rugați cu rugăciunea lui Iisus, „Doamne Iisuse Hristoase, miluiește-mă”. Așa să vă rugați.”

La 74 de ani părintele Nichifor a trecut la Domnul, pe 4 ianuarie 1964. Mai târziu s-a dovedit că trupul său, rupt de boală în viață, devenise sfinte moaște binemirositoare.

Părintele Nichifor Leprosul a avut o cruce grea și multă suferință în viața sa dar a ridicat multă din suferința celor de lângă el și o face și astăzi.

Iată ce mărturisește un creștin din Bulgaria:

„Am fost foarte nerăbdător și deranjat în săptămânile anterioare de tot ceea ce se auzea în mass-media, dar m-am simțit mângâiat, mai ales când am aflat că Sfântul Nichifor a apărut unui bărbat din Grecia pentru a inspira curaj și dorința de a ajuta oamenii împotriva acestui rău. Întrucât până în acest moment nu aveam prea multe informații despre viața lui, un acatist sau rugăciuni, am fost mângâiat de puținul pe care îl știam deja și mi-am spus că sfântul ne va ajuta, am crezut că va fi cu noi, m-am simțit aproape de el.

Am plâns toată noaptea, m-am rugat la el, M-am gândit la ce se întâmplă în lume și la numărul persoanelor infectate care crește în fiecare zi în Bulgaria. La ora 4 noaptea am adormit. În visul meu l-am văzut pe sfânt. L-am recunoscut imediat. L-am văzut în mantia neagră, ridicându-se în picioare și ținând o cruce aurie în mâna dreaptă.”
[('Narațiuni legate de sănătate', 197), ('Știre reală', 592), ('Satiră', 284), ('Teorii ale conspirației', 54), ('Minimizarea impactului COVID-19', 78), ('Criticarea restricțiilor', 161), ('Acuzații de autoritarism și distopie', 344), ('Criticarea actorilor naționali și internaționali', 49), ('Geo-politică', 81), ('Narațiuni legate de vaccinare', 67)]