Udvalget besluttede derfor, at fordelene ved Zomarist er større end risiciene ved behandling af patienter med type 2 - diabetes mellitus, hvor der ikke kan opnås tilstrækkelig glykæmisk kontrol trods indtagelse af den maksimale daglige orale dosis af metformin alene, eller som allerede behandles med en kombination af vildagliptin og metformin som enkelttabletter.
Daher befand der Ausschuss, dass die Vorteile von Zomarist bei der Behandlung von Patienten mit Diabetes mellitus Typ 2, deren Blutzucker trotz Monotherapie mit der maximal verträglichen Dosis 2/3 von oralem Metformin alleine unzureichend eingestellt ist oder die bereits mit einer Kombination aus Vildagliptin und Metformin in separaten Tabletten behandelt werden, gegenüber den Risiken überwiegen.