Ve shodě s uvedenou selektivitou ukazují studie prováděné in vitro, že paroxetin má na rozdíl od tricyklických antidepresiv nízkou afinitu k alfa1 -, alfa2 - a beta- adrenergním receptorům a dále k dopaminovým (D2), různým 5- HT1, 5- HT2 a histaminovým (H1) receptorům.
S selektivnim delovanjem so skladne tudi ugotovitve in vitro študij, ki kažejo, da ima paroksetin, za razliko od tricikličnih antidepresivov, le majhno afiniteto za alfa1, alfa2 in beta adrenoreceptorje, dopaminske (D2), 5- HT1 podobne receptorje, 5- HT2 in histaminske (H1) receptorje.