Při léčbě pacientů s nejméně jedním rizikovým faktorem pro vznik městnaného srdečního selhání (např. předchozí infarkt myokardu nebo symptomatické onemocnění koronárních artérií), by lékaři měli začít s nejnižší dostupnou dávkou pioglitazonu a dávku postupně zvyšovat.
Pri zdravljenju bolnikov z vsaj enim dejavnikom tveganja za razvoj kongestivnega srčnega popuščanja (tj. pred miokardnim infarktom ali simptomatsko boleznijo koronarnih arterij), mora zdravnik začeti z najnižjim možnim odmerkom pioglitazona in ga postopoma zviševati.