U pacientů s onemocněním třídy III a těch, u nichž plicní arteriální hypertenzi způsobovalo onemocnění pojivových tkání, byla přínosnější dávka 10 mg než 5 mg.
Bolniki z boleznijo razreda III in bolniki s PAH, ki je posledica bolezni vezivnega tkiva, so bili deležni večje koristi pri uporabi 10- miligramskega kot 5- miligramskega odmerka.