Pokud se u pacientů s proteinurií 2+ a vyšší, která přetrvává i po intravenózní hydrataci, pokračuje v léčbě cidofovirem, může to vést k dalšímu poškození proximálních tubulárních buněk, které se projeví glykosurií, poklesem fosfátů, kyseliny močové a bikarbonátů v séru a zvýšením kreatininu v séru.
Nadaljnja uporaba cidofovira pri bolnikih s stalno proteinurijo ≥ 2+ po intravenski hidraciji lahko povzroči dodatne znake okvare proksimalnih tubulov, vključno z glikozurijo, znižanjem fosfata v serumu, sečne kisline in bikarbonata v serumu ter zvišanjem kreatinina v serumu.