В изследвания in vitro и in vivo е установено, че нуклеозидните и ненуклеозидните аналози причиняват различно по степен увреждане на митохондриите.
Il a été démontré que les analogues nucléosidiques et nucléotidiques entraînent, in vitro et in vivo, des atteintes mitochondriales plus ou moins sévères.