В клиничната практика това би означавало моксифлоксацин да се използва в комбинация с одобрен агент, активен срещу резистентни към N. gonorrhoeae (напр. цефалоспорин), за емпирична терапия на тазова възпалителна болест, освен ако може да се изключи наличието на резистентна към моксифлоксацин N. gonorrhoeae.
In clinical practice, this would mean that moxifloxacin should be used in combination with an approved agent active against fluoroquinolone resistant N. gonorrhoeae (e. g. a cephalosporin) for empirical treatment of PID unless moxifloxacin- resistant N. gonorrhoeae can be excluded.