CHMP счита, че поради увеличаващата се честота на случаи на устойчив на флуорохинолон N. gonorrhoeae моксифлоксацин не може да се използва при тазово- възпалителни заболявания (ТВЗ) като емпирична монотерапия, освен ако не се изключи наличието на устойчив щам.
Moxifloxacin should therefore be given in combination with another appropriate antibacterial agent (e. g. a cephalosporin) for the treatment of mild to moderate PID, unless moxifloxacin-resistant N. gonorrhoeae can be excluded.