„ Reakce na léčbu “ byla definována jako kombinace 10% zlepšení zátěžové kapacity (měřeno podle vzdálenosti, kterou byl pacient schopen ujít za šest minut) a zlepšení pacientova stavu (snížení závažnosti onemocnění alespoň o jednu třídu), aniž by došlo ke zhoršení plicní hypertenze nebo úmrtí.
Dit werd gemeten aan de hand van een gecombineerd responscriterium: verbetering van 10% van de inspanningscapaciteit (6-minuten-looptest) plus verbetering van de algehele toestand van de patiënt (verbetering naar ten minste één lagere klasse) zonder verslechtering van de pulmonale hypertensie of overlijden.