Selhání léčby způsobené nedostatečnou účinností bylo signifikantně (p=0. 0003) častější u atosibanu (n=48, 14. 2%) než v případě β- agonistou léčených žen (n=20,
Mislukte behandelingen veroorzaakt door een onvoldoende effectiviteit waren significant (p = 0.0003) meer frequent bij de met atosiban (n = 48 – 14,2%) dan bij de met β -agonist behandelde vrouwen (n = 20 - 5,8%).