Pacienti byli rozděleni podle primárního indexu nefrektomie ve třech geografických oblastech a následně byli randomizovaně přiděleni do skupin (1: 1: 1), kde jedna skupina pacientů dostávala samotný IFN- α (n = 207), druhá skupina samotný TORISEL (25 mg týdně; n = 209), a třetí skupina kombinaci IFN- α a TORISEL (n = 210).
Patiënten werden gestratificeerd op basis van voorgaande nefrectomische status binnen drie geografische regio’ s en werden at random ingedeeld (1:1:1) om Interferon alfa (IFN-α) monotherapie (n=207), TORISEL monotherapie (wekelijks 25 mg; n=209) of de combinatie van IFN-α en TORISEL (n=210) te krijgen.