Hlavním měřítkem účinnosti byla „ doba přežití bez progrese onemocnění “ (čas, který uplynul do zhoršení nemoci) a rovněž celková doba přežití.
De belangrijkste maatstaf voor de werkzaamheid was ‘ progressievrije overleving’ (de periode tot verergering van de aandoening) alsook de overlevingstijd in het algemeen.