Въпреки това данните от 144- седмично клинично проучване при инфектирани с HIV пациенти без предварителна антиретовирусна терапия показват, че рискът от липодистрофия е по- нисък при тенофовир дизопроксил фумарат в сравнение със ставудин, когато се прилагат с ламивудин и ефавиренц.
Taču 144 nedēļu klīniskie dati ar pretretrovīrusu terapiju iepriekš neārstētiem, HIV inficētiem pacientiem liecina, ka lipodistrofijas rašanās risks bija zemāks ar tenofovira dizoproksila fumarātu nekā ar stavudīnu, lietojot kopā ar lamivudīnu un efavirenzu.