В частност, това включва: • антиаритмични лекарства – използвани за лечение на неправилен сърдечен ритъм; • хлорохин, халофантрин, кларитромицин, халоперидол, метадон – лекарства, които биха могли да имат нежелан ефект върху функцията на сърцето; • кетоконазол, интраконазол, вориконазол, моксифлоксацин, кларитромицин, телитромицин – използвани за лечение на инфекции; • ритонавир – лекарство от групата на протеазните инхибитори, използвано за лечение на вируса на СПИН; • карбамазепин, фенобарбитал, фенитоин – използвани за лечение на епилепсия; • рифампицин – използван за лечение на туберкулоза; • жълт кантарион – растителен продект, който се използва за лечение на депресия и други състояния (също известен като Hypericum perforatum); • мидазолам – използван за намаляване на тревожността преди операция; • варфарин – използван за лечение на нарушения в съсирването на кръвта (като кръвни съсиреци или тромбози); • астемизол, терфенадин, цизаприд, пимозид, хинидин, бепридил или ерготаминови алкалоиди (ерготамин, дихидроерготамин); • антиациди, Н2 блокери, инхибитори на протонната помпа – използани за потискане на стомашната киселинност.
Īpaši tas attiecas uz šādām zālēm: • antiaritmiskie līdzekļi – lieto neregulāras sirdsdarbības ārstēšanai; • hlorokvīns, halofantrīns, klaritromicīns, haloperidols, metadons – zāles, kurām var būt nevēlama iedarbība uz sirds funkciju; • ketokonazols, itrakonazols, vorikonazols, moksifloksacīns, klaritromicīns, telitromicīns – lieto infekciju ārstēšanai; • ritonavirs – zāles no „ antiproteāžu ” grupas, ko lieto HIV ārstēšanai; • karbamazepīns, fenobarbitāls, fenitoīns – lieto epilepsijas ārstēšanai; • rifampicīns – lieto tuberkulozes ārstēšanai; • asinszāles preparāti – ārstniecības augs, ko lieto depresijas un citu traucējumu ārstēšanai (latīniskais nosaukums ir Hypericum perforatum); • midazolāms – lieto trauksmes mazināšanai pirms ķirurģiskas operācijas; • varfarīns – lieto asinsreces traucējumu (piemēram, asins recekļu vai trombožu) ārstēšanai; • astemizols, terfenadīns, cisaprīds, pimozīds, kvinidīns, bepridils vai melnā rudzu grauda alkaloīdi (ergotamīns, dihidroergotamīns); • antacīdi, H2 blokatori, protonu sūkņu inhibitori – lieto, lai nomāktu skābes izdalīšanos kuņģī.