Като неуспех при предишните системни терапии се определя недостатъчно повлияване (PASI < 50 и нива на PGA по- ниски от добри), или влошаване на заболяването при пациентите по време на лечението, които са получили съответна доза за достатъчно дълъг период, за да се оцени повлияването най- малко на всяка една от 3- те налични основни системни терапии.
Iepriekšējo sistēmisko terapijas metožu neefektivitāte tiek definēta kā nepietiekama atbildreakcija (PASI < 50 vai PGA mazāks nekā labi) vai arī pacienta stāvokļa pasliktināšanās terapijas laikā, un, ja pacientam pietiekami ilgu laiku ir bijusi nozīmēta pareiza deva, lai sasniegtu vēlamo rezultātu vismaz katrai no 3 lielākajām sistēmiskās terapijas metodēm.