Данните от кинетиката на радиойода показват, че клирънсът на радиойода е приблизително 50% по- голям при еутиреоидно състояние отколкото при хипотиреоидно състояние, когато бъбречната функция е намалена, и следователно води до по- малко задържане на радиойод в тялото по време на образното изследване.
Dati par radioaktīvā joda kinētiku liecina, ka radioaktīvā joda klīrenss ir aptuveni par 50% lielāks eutireoīdā stāvoklī, salīdzinot ar hipotireoīdu stāvokli, kad ir pavājināta nieru darbība, tādējādi izraisot mazāku radioaktīvā joda uzkrāšanos organismā izmeklēšanas laikā.