Отпадъците от птицефермата могат да бъдат разпръснати по земята като органични торове, но много рядко се хвърлят върху тревна площ поради възможността от „ изгаряне “ на тревата с амоняк и възможността пасящите животни да се заразят с болестотворни организми от отпадъците.
Kūtsmēslus no novietnes var izkaisīt uz zemes kā organisko mēslojumu, taču ļoti retos gadījumos tos izkaisa uz zālāja, jo pastāv iespēja, ka amonjaks „ izdedzinās ” zāli, kā arī iespēja, ka ganību dzīvnieki varētu inficēties ar slimību no kūtsmēsliem.