Тъй като плазмените концентрации, след локално приложение на олопатадин в окото са 50 до 200- пъти по- ниски, отколкото след добре поносимите перорални дози, следователно не е необходимо специално адаптиране на дозата при пациенти в напреднала възраст или при пациенти с бъбречни увреждания.
Kuna paikselt manustatud olopatadiini järgselt on ravimi plasmakontsentratsioon 50– 200 korda madalam kui hästi talutavate suukaudsete annuste järel, pole annuse korrigeerimine eakate ja neerukahjustusega patsientide grupis eeldatavalt vajalik.