Ранолазин трябва да се предписва или неговата доза да се увеличава с повишено внимание при пациенти, при които се очаква да настъпи експозиция към повишени нива при: • Едновременното приложение с умерени CYP3A4 инхибитори (вж. точки 4. 2 и 4. 5). • Едновременното приложение с P- gp инхибитори (вж. точки 4. 2 и 4. 5). • Леко увредена чернодробна функция (вж. точки 4. 2 и 5. 2). • Леко до умерено увредена бъбречна функция (креатининов клирънс 30– 80 ml/ min) (вж. точки 4. 2, 4. 8 и 5. 2). • Пациенти в напреднала възраст (вж. точки 4. 2, 4. 8 и 5. 2). • Пациенти с ниско тегло (≤ 60 kg) (вж. точки 4. 2, 4. 8 и 5. 2). • Пациенти с умерена до тежка ЗСН (клас III– IV на NYHA) (вж. точки 4. 2 и 5. 2).
Ettevaatlik peab olema ranolasiini määramisel või annuse suuremaks tiitrimisel patsientidele, kelle puhul eeldatakse kokkupuute suurenemist: • mõõdukate CYP3A4 inhibiitorite samaaegne manustamine (vt lõigud 4. 2 ja 4. 5); • P- gp inhibiitorite samaaegne manustamine (vt lõigud 4. 2 ja 4. 5); • kerge maksakahjustus (vt lõigud 4. 2 ja 5. 2); • kerge või mõõdukas neerukahjustus (kreatiniini kliirens 30– 80 ml/ min) (vt lõigud 4. 2, 4. 8 ja 5. 2); • eakad (vt lõigud 4. 2, 4. 8 ja 5. 2); • väikese kehakaaluga patsiendid (≤ 60 kg) (vt lõigud 4. 2, 4. 8 ja 5. 2); • mõõduka või raske kongestiivse südamepuudulikkusega patsiendid (NYHA III– IV klass) (vt lõigud 4. 2 ja 5. 2).