Тези състояния се наричат „ синдроми на имунен дефицит “, а начинът, по който се лекуват – „ заместителна терапия “.
Nende hulka arvatakse ka patsiendid, kelle antikehade puudus on tekkinud vere pahaloomuliste kasvajate (müeloomi või kroonilise lümfoidse leukeemia) tõttu, samuti lapsed, kellel on kaasasündinud omandatud immuunpuudulikkuse sündroom (AIDS) ning kes põevad sageli nakkuseid.