• Мутацията M184V/ I се е развила при 2/ 19 (10, 5%) от анализираните изолати от пациенти в групата с емтрицитабин/ тенофовир дизопроксил фумарат/ ефавиренц и при 10/ 29 (34, 5%) от анализираните изолати от групата с ламивудин/ зидовудин/ ефавиренц (p- стойност < 0, 05, точен тест на Fisher, сравняващ групата на лечение с емтрицитабин+тенофовир дизопроксил фумарат с тази на лечение с ламивудин/ зидовудин сред всички пациенти). • Нито един от анализираните вируси не е имал K65R мутацията. • Генотипна резистентност към ефавиренц, основно K103N мутацията, се е появила при вирусите от 13/ 19 (68%) пациенти в групата с емтрицитабин/ тенофовир дизопроксил фумарат/ ефавиренц и при вирусите от 21/ 29 (72%) пациенти в сравнителната група.
• M184V/ I mutatsioon tekkis 2/ 19 (10, 5%) isolaatides, mida analüüsiti emtritsitabiini/ tenofoviirdisoproksiilfumaraadi/ efavirensigrupi patsientidel ja 10/ 29 (34, 5%) isolaatides, mida analüüsiti lamivudiini/ zidovudiini/ efavirensigrupis (p- väärtus < 0, 05, Fisheri täpsustest, mis võrdleb emtritsitabiini+tenofoviirdisoproksiilfumaraadigruppi lamivudiini/ zidovudiinigrupiga kõikide isikute hulgas). • Ükski analüüsitud viirustest ei sisaldanud K65R mutatsiooni. • Genotüübiline resistentsus efavirensile, eelkõige K103N mutatsioonile, tekkis viiruses 13/ 19 (68%) patsientidest emtritsitabiini/ tenofoviirdisoproksiilfumaraadi/ efavirensigrupis ja 21/ 29 (72%) patsientidest võrdlusgrupis.