Данните от кинетиката на радиойода показват, че клирънсът на радиойода е приблизително 50% по- голям при еутиреоидно състояние отколкото при хипотиреоидно състояние, когато бъбречната функция е намалена, и следователно води до по- малко задържане на радиойод в тялото по време на образното изследване.
Daraus resultieren geringere Restmengen des Radiojods im Körper zum Zeitpunkt der Szintigraphie.