Основните мерители на ефективността бяха белодробната функция („ форсиран витален капацитет ”, максималното количество въздух, което пациентът може да издиша), и разстоянието, което пациентите могат да извървят за 6 минути, което измерва комбинираните ефекти на болестта върху сърцето, белите дробове, ставите и други органи.
Hauptindikatoren für die Wirksamkeit waren die Lungenfunktion („ forcierte Vitalkapazität“, d. h. die Höchstmenge an Luft, die ein Patient ausatmen kann) sowie die Entfernung, die die Patienten in 6 Minuten gehen konnten, bei der die kombinierten Wirkungen der Krankheit auf das Herz, die Lunge, die Gelenke und andere Organe gemessen wurden.