• Мутацията M184V/ I се е развила при 2/ 19 (10, 5%) анализирани изолата от пациенти в групата ефавиренц + емтрицитабин + тенофовир дизопроксил фумарат и при 10/ 29 (34, 5%) анализирани изолата от пациенти от групата, лекувана с ефавиренц + ламивудин/ зидовудин (p- стойност < 0, 05 при анализа за точност по Fisher, при който са сравнени всички пациенти от групата, получаваща емтрицитабин + тенофовир дизопроксил фумарат, с групата, лекувана с ламивудин/ зидовудин). • Нито един от анализираните вируси не съдържа мутацията K65R. • Генотипната резистентност към ефавиренц, и предимно мутацията K103N, се е развила при вируси при 13/ 19 (68%) пациенти от групата, лекувана с ефавиренц + емтрицитабин + тенофовир дизопроксил фумарат, и при вируси от 21/ 29 (72%) пациенти от групата, лекувана с ефавиренц + ламивудин/ зидовудин.
Vergleich der Emtricitabin + Tenofovirdisoproxilfumarat-Gruppe mit der Lamivudin/Zidovudin Gruppe bei allen Patienten). • Keines der untersuchten Viren zeigte die K65R-Mutation. • Eine genotypische Resistenz gegenüber Efavirenz, hauptsächlich die K103N-Mutation, entwickelte sich bei Viren von 13 von 19 (68%) Patienten der Efavirenz + Emtricitabin + 27 Tenofovirdisoproxilfumarat-Gruppe und bei Viren von 21 von 29 (72%) Patienten der Efavirenz + Lamivudin/Zidovudin-Gruppe.