Натализумаб е разработен с цел да свързва специфични видове интегрини (α4β1 и α4β7 интегрини) – протеини по повърхността на повечето левкоцити (белите кръвни клетки, които имат роля във възпалителния процес).
Η ναταλιζουµάµπη προσκολλάται σε συγκεκριµένους τύπους ιντεγκρίνης (ιντεγκρίνη α4β1 και α4β7), µιας πρωτεΐνης που υπάρχει στην επιφάνεια των περισσοτέρων λευκοκυττάρων (τύπος λευκών αιµοσφαιρίων που συµµετέχουν στη διαδικασία δηµιουργίας φλεγµονής).