Счита се, че има много механизми, отговорни за изграждането на устойчивост към макролидни съединения, а именно: изменение на рибозомалното целево положение, използване на активен механизъм на оттичане и производство на инактивиращи ензими.
Mekanismit ovat seuraavat: ribosomaalisen vaikutuskohdan muutos, aktiivisen effluksimekanismin käyttö ja inaktivoivien entsyymien tuotanto.