Смята се, че неговата антитуморна активност се дължи на 3 механизма: • Инхибиране на ДНК полимераза α, което води до спиране на елонгацията на ДНК веригата и/ или ДНК синтезата/ репарацията; • Инхибиране на рибонуклеотид редуктазата с редукция на клетъчните пулове от дезоксинуклеотид трифосфат (дНТФ); • Нарушаване целостта на митохондриалната мембрана с освобождаване на цитохром C и на други проапоптотични фактори, което води до програмирана клетъчна смърт дори при неделящи се лимфоцити.
Sen syöpävaikutuksen katsotaan perustuva 3 mekanismiin: • DNA polymeraasi α: n estäminen, joka aiheuttaa DNA- ketjun pidentymisen ja/ tai DNA- synteesin / korjauksen loppumisen. • Ribonukleotidireduktaasin esto, johon liittyy solun deoksinukleotiditrifosfaatti (dNTP) - varastojen pieneneminen. • Mitokondrioiden kalvon heikkeneminen, johon liittyy sytokromi C: n ja muiden proapoptoottisten tekijöiden vapautuminen, mikä johtaa ohjelmoituun solukuolemaan myös jakautumattomissa lymfosyyteissä.