Изследването на резистентността към лопинавир при пациенти, при които в миналото безуспешно е прилагана терапия с протеазни инхибитори, се характеризира чрез анализ на лонгитудиален материал от 19 пациенти, на които е прилагана терапия с протеазни инхибитори в 2 проучвания фаза II и в едно проучване фаза III, при които е постигната или непълна вирусологична супресия, или е регистриран вирусологичен ребаунд след първоначален отговор към Kaletra, и при които е установена увеличена in vitro резистентност между изходните данни и момента на ребаунд (дефинирана като поява на нови мутации или двукратна промяна във фенотипната чувствителност към лопинавир).
Lähtötilanteen ja rebound- ajankohdan välillä in vitro resistenssi voimistui (määritelty uusien mutaatioiden kehittymiseksi tai lopinaviirin fenotyyppisen herkkyyden kaksinkertaiseksi muutokseksi.