Счита се, че има много механизми, отговорни за изграждането на устойчивост към макролидни съединения, а именно: изменение на рибозомалното целево положение, използване на активен механизъм на оттичане и производство на инактивиращи ензими.
Der menes at være flere mekanismer, der er ansvarlige for resistensudvikling over for makrolidforbindelser: nemlig ændring af det ribosomale målsted, brug af aktiv udstrømningsmekanisme og produktion af inaktiverende enzymer.