Ve studiích toxicity s opakovanou dávkou prováděných u opic a potkanů trvajících až 9 měsíců byly primárně zjištěnými cílovými orgány nežádoucího působení gastrointestinální trakt (zvracení a průjem u opic), nadledvinky (kortikální kongesce a/ nebo krvácení u potkanů a opic, s nekrózou následovanou po fibrózou u potkanů), hemolymfopoetický systém (hypocelularita kostní dřeně, a lymfoidní deplece thymu, sleziny, a lymfatických uzlin), exokrinní pankreas (degranulace acinárních buněk s ojedinělou nekrózou buněk), slinné žlázy (acinární hypertrofie), kosti/ klouby (ztluštění epifyzárních štěrbin), děloha (atrofie) a ovária (snížený folikulární vývoj).
Chez le rat et le singe, des études de toxicité à doses répétées sur une durée maximale de 9 mois, ont montré que les principaux organes cibles sont le tractus gastro-intestinal (vomissements et diarrhée chez le singe); la glande surrénale (hyperémie du cortex surrénalien et/ ou une hémorragie chez le rat et le singe, associée à une nécrose suivie d’ une fibrose chez le rat); le système hémato- lymphopoïétique (moelle hypocellulaire et déplétion lymphoïde du thymus, de la rate et des ganglions lymphatiques); le pancréas exocrine (dégranulation des cellules acineuses associées à une nécrose cellulaire); les glandes salivaires (hypertrophie acineuse); les articulations (épaississement du cartilage de conjugaison); l’ utérus (atrophie); les ovaires (diminution du développement folliculaire).