Hlavním měřítkem účinnosti byla míra výskytu nových „ ischemických příhod “ (srdečních záchvatů, mrtvic a úmrtí) v průběhu jednoho až tří let.
La principale mesure d’ efficacité était le nombre de patients ayant subi un nouvel « accident ischémique » (crise cardiaque, attaque ischémique ou décès) sur une durée de une à trois années.