• Mutace M184V/ I se objevila u 2/ 19 (10, 5%) izolátů analyzovaných od pacientů ve skupině efavirenzu + emtricitabinu + tenofovir- disoproxil- fumarátu a u 10/ 29 (34, 5%) izolátů analyzovaných ze skupiny efavirenzu + lamivudinu/ zidovudinu (p- hodnota < 0, 05, Fisherův exaktní test porovnávající skupinu emtricitabinu + tenofovir- disoproxil- fumarátu se skupinou lamivudinu/ zidovudinu u všech subjektů). • Žádný z analyzovaných virů neobsahoval mutaci K65R. • Genotypová rezistence na efavirenz, predominantně mutace K103N, se vyvinula u virů od 13/ 19 (68%) pacientů ve skupině efavirenzu + emtricitabinu + tenofovir- disoproxil- fumarátu a u virů od 21/ 29 (72%) pacientů ve skupině efavirenzu + lamivudinu/ zidovudinu.
• La mutation M184V/ I est survenue pour 2 isolats sur 19 (10,5%) analysés, provenant de patients du groupe éfavirenz+emtricitabine+fumarate de ténofovir disoproxil, et pour 10 isolats sur 29 (34,5%) analysés provenant du groupe éfavirenz+lamivudine/ zidovudine (p < 0,05, test exact de Fisher comparant le groupe emtricitabine+fumarate de ténofovir disoproxil au groupe lamivudine/ zidovudine parmi tous les patients). • Aucun des virus analysés ne contenait la mutation K65R. • Une résistance génotypique à l’ éfavirenz, avec de façon prédominante la mutation K103N, s’ est développée pour les virus de 13 patients sur 19 (68%) du groupe