Hlavním měřítkem účinnosti byla změna frekvence parciálních záchvatů mezi 12 týdny před zahájením léčby a osmnáctitýdenním obdobím, kdy byla používána stabilní dávka.
La principale mesure d’ efficacité était la modification de la fréquence des crises partielles entre les 12 semaines qui ont précédé le début du traitement et la période de 18 semaines lors de laquelle une dose stable a été administrée.