Hlavním měřítkem účinnosti byla „ doba přežití bez progrese onemocnění “ (čas, který uplynul do zhoršení nemoci) a rovněž celková doba přežití.
Le principal critère d’ évaluation de l’ efficacité était la « survie sans progression » (laps de temps précédant l’ aggravation de la maladie) ainsi que la durée de survie globale.