Dvanáct případů bylo klasifikováno jako „ třída 2 “, která se týká závad, které mohou ohrozit zdraví nebo vést k chybnému způsobu léčby, a zbývajících 9 případů bylo klasifikováno jako „ třída 3 “, která nepředstavuje významné riziko pro veřejné zdraví.
Les 9 restants étaient de « type 3 », ce qui signifie que les défauts relevés ne menaçaient pas gravement la santé publique.