U pacientů, u nichž se předpokládá zvýšená expozice, je třeba při předepisování a zvyšování titrace ranolazinu postupovat opatrně: • Konkomitantní podávání středně silných inhibitorů CYP3A4 (viz body 4. 2 a 4. 5). • Konkomitantní podávání inhibitorů P- gp (viz body 4. 2 a 4. 5). • Mírná porucha činnosti jater (viz body 4. 2 a 5. 2). • Mírná až středně závažná porucha činnosti ledvin (clearance kreatininu 30 – 80 ml/ min) (viz body 4. 2, 4. 8 a 5. 2). • Starší osoby (viz body 4. 2, 4. 8 a 5. 2). • Pacienti s nízkou hmotností (≤ 60 kg) (viz body 4. 2, 4. 8 a 5. 2). • Pacienti se středně těžkým až těžkým městnavým srdečním selháváním (III. – IV. třída podle klasifikace NYHA) (viz body 4. 2 a 5. 2).
La prudence s’ impose en cas de prescription de ranolazine ou d’ augmentation de sa posologie chez les patients chez qui une augmentation de l’ exposition est prévisible: • Administration concomitante d’ inhibiteurs modérés du CYP3A4 (voir rubriques 4.2 et 4.5). • Administration concomitante d’ inhibiteurs de la P-gp (voir rubriques 4.2 et 4.5). • Insuffisance hépatique légère (voir rubriques 4.2 et 5.2). • Insuffisance rénale légère à modérée (clairance de la créatinine 30-80 ml/ min) (voir rubriques 4.2, 4.8 et 5.2). • Sujet âgé (voir rubriques 4.2, 4.8 et 5.2). • Patients à faible poids corporel (≤ 60 kg) (voir rubriques 4.2, 4.8 et 5.2). • Patients atteints d’ insuffisance cardiaque congestive modérée à sévère (NYHA III– IV) (voir rubriques 4.2 et 5.2).