Nicméně klinické údaje z období 144 týdnů u pacientů infikovaných HIV dosud neléčených antiretrovirotiky naznačují, že riziko vzniku lipodystrofie bylo nižší, pokud byl podáván tenofovir- disoproxyl- fumarát než pokud byl podáván stavudin s lamivudinem a efavirenzem.
Cependant, des données cliniques à 144 semaines chez des patients naïfs de traitement antirétroviral infectés par le VIH montrent que le risque de lipodystrophie était plus faible avec le fumarate de ténofovir disoproxil qu’ avec la stavudine, administrés avec la lamivudine et l’ éfavirenz.