Hlavním měřítkem účinnosti byl poměr pacientů, kteří byli na konci léčby vyléčeni, což bylo stanoveno snížením příznaků, nebo u kterých došlo k „ uspokojivému “ snížení počtu bakterií nalezených ve vzorcích.
Tehon mittana käytettiin niiden potilaiden määrää, jotka olivat parantuneet hoidon lopussa, määriteltynä joko oireiden vähenemisenä tai näytteissä olevien bakteerien määrän tyydyttävänä pienenemisenä.