Hlavními měřítky účinnosti byl počet pacientů s myeloablací (se sníženým počtem bílých krvinek a krevních destiček) a „ přihojení “ (doba, za kterou se hladiny bílých krvinek navrátily na vyšší úroveň).
Tehokkuuden pääasialliset mitat olivat myeloablaatio (valkosolujen ja verihiutaleiden väheneminen) ja siirteen sopeutuminen (aika valkosolujen määrän palautumiseen suuremmaksi).