Mononukleáry v periferní krvi (PBMC) u pacientů léčených infliximabem vykazovaly ve srovnání s neléčenými pacienty nezmenšenou proliferativní reaktivitu na stimuly, a k žádným podstatným změnám nedocházelo po léčbě infliximabem ani v produkci cytokinů stimulovanými PBMC.
Infliksimabi- hoidon jäljiltä ei myöskään havaittu sanottavia muutoksia stimuloitujen PBMC- solujen sytokiinituotannossa.