Bylo prokázáno významné snížení incidence vertebrálních a non- vertebrálních fraktur, ale nikoliv fraktur kyčlí (viz bod 5. 1).
Nikamamurtumien ja selkärangan ulkopuolisten murtumien (lonkkamurtumia lukuun ottamatta) ilmaantuvuuden on osoitettu vähenevän merkittävästi (ks. kohta 5. 1).