Hlavním měřítkem účinnosti bylo zmírnění příznaků mezi stavem v úvodu a na konci studie, a to na základě měření s využitím dvou standardizovaných stupnic.
Tehon pääasiallisena mittana oli oireissa tutkimuksen alun ja lopun välisenä aikana tapahtunut paraneminen mitattuna kahdella vakiomuotoisella asteikolla.