Jedinci s mírnou, středně těžkou, nebo těžkou hepatální dysfunkcí obecně snášeli fosamprenavir s ritonavirem dobře a tyto režimy vedly k podobným nežádoucím příhodám a klinickým laboratorním profilům, jako předchozí studie u jedinců infikovaných HIV- 1 s normálními jaterními funkcemi.
Potilaat, joilla oli lievä, kohtalainen tai vakava maksan toimintahäiriö, sietivät yleensä fosamprenaviirin ja ritonaviirin yhdistelmää hyvin ja näillä annostuksilla haittavaikutusprofiilit ja kliiniset laboratorioarvot olivat samanlaiset kuin aikaisemmissa tutkimuksissa HIV- 1- infektoituneilla potilailla, joilla on normaali maksan toiminta.