Početně vyšší výskyt kardiovaskulárních příhod hlášených vyšetřujícím lékařem byl pozorován v celkové skupině febuxostatu ve srovnání se skupinou alopurinolu v pivotní studii fáze 3 (1, 3 vs 0, 3 příhod na 100 pacientů a rok) a v dlouhodobých prodlouženích studií (1, 4 vs 0, 7 příhod na 100 pacientů a rok), ačkoli nebyly nalezeny žádné statisticky významné rozdíly a žádná příčinná souvislost s febuxostatem nebyla stanovena.
Sama havainto tehtiin myös pitkäaikaisissa jatkotutkimuksissa, joissa koko febuksostaattia saaneessa potilaspopulaatiossa esiintyi 1, 4 tällaista tapahtumaa ja allopurinoliryhmässä 0, 7 tällaista tapahtumaa 100 potilasvuotta kohti.