V obou studiích byl hlavním měřítkem účinnosti počet pacientů, jimž se v žilách vytvořily krevní sraženiny nebo kteří v průběhu léčby zemřeli na libovolnou příčinu.
Molemmissa tutkimuksissa tehon pääasiallisena mittana oli sellaisten potilaiden määrä, joille syntyi veritulppia tai jotka menehtyivät mistä tahansa syystä hoitojakson aikana.