Hlavním měřítkem účinnosti byla změna symptomů měřených pomocí dvou standardizovaných stupnic na začátku studie a poté po šesti měsících léčby.
Tehokkuuden pääasiallinen mitta oli muutos oireissa tutkimuksen alussa verrattuna tilanteeseen kuusi kuukautta myöhemmin potilaan saatua vakioannoksen käsittänyttä hoitoa.