Hlavními měřítky účinnosti bylo procento pacientů, jimž hladina hemoglobinu (protein nacházející se v červených krvinkách) přetrvávala nad jejich individuální cílovou hodnotou, a počet transfuzí červených krvinek, jež pacienti potřebovali během prvních 26 týdnů léčby.
Pääasialliset tehon mittarit olivat niiden potilaiden osuus, joiden hemoglobiinitaso (punaisissa verisoluissa oleva proteiini) pysyi heille yksilökohtaisesti määritetyllä tavoitetasolla, ja potilaiden tarvitsemien punasolusiirtojen määrä hoidon 26 ensimmäisen viikon aikana.