Hlavním měřítkem účinnosti bylo snížení celkového počtu kardiovaskulárních úmrtí (smrt následkem onemocnění srdce nebo krevních cév), srdečních infarktů nebo mozkových mrtvic.
Tehon pääasiallisena mittana oli kardiovaskulaaristen kuolemantapausten (sydämen tai verisuonten häiriöiden aiheuttamien kuolemantapausten), sydänkohtausten tai aivohalvausten kokonaismäärän väheneminen.