V klinických studiích byly IAR obvykle zvladatelné zvolněním rychlosti infuze a premedikací antihistaminiky a/ nebo antipyretiky (paracetamol nebo ibuprofen), což umožňuje pacientovi pokračovat v léčbě.
Kliinisissä tutkimuksissa infuusioon liittyvät reaktiot olivat yleensä hallittavia infuusionopeutta alentamalla ja antamalla potilaalle (esi) lääkityksenä antihistamiineja ja/ tai kuumelääkettä (parasetamolia tai ibuprofeiinia), jolloin potilas pystyi jatkamaan hoitoa.