U pacientů, u nichž se předpokládá zvýšená expozice, je třeba při předepisování a zvyšování titrace ranolazinu postupovat opatrně: • Konkomitantní podávání středně silných inhibitorů CYP3A4 (viz body 4. 2 a 4. 5). • Konkomitantní podávání inhibitorů P- gp (viz body 4. 2 a 4. 5). • Mírná porucha činnosti jater (viz body 4. 2 a 5. 2). • Mírná až středně závažná porucha činnosti ledvin (clearance kreatininu 30 – 80 ml/ min) (viz body 4. 2, 4. 8 a 5. 2). • Starší osoby (viz body 4. 2, 4. 8 a 5. 2). • Pacienti s nízkou hmotností (≤ 60 kg) (viz body 4. 2, 4. 8 a 5. 2). • Pacienti se středně těžkým až těžkým městnavým srdečním selháváním (III. – IV. třída podle klasifikace NYHA) (viz body 4. 2 a 5. 2).
Hay que tener precaución cuando se prescriba o se suba la dosis de ranolazina en pacientes en los que cabe esperar una exposición aumentada al fármaco producida por: • Administración concomitante de inhibidores moderados del CYP3A4 (ver secciones 4.2 y 4.5). • Administración concomitante de inhibidores de la P-gp (ver secciones 4.2 y 4.5). • Insuficiencia hepática leve (ver secciones 4.2 y 5.2). • Insuficiencia renal de leve a moderada (aclaramiento de creatinina entre 30 y 80 ml/ minuto) (ver secciones 4.2, 4.8 y 5.2). • Personas de edad avanzada (ver secciones 4.2, 4.8 y 5.2). • Pacientes con bajo peso (≤ 60 kg) (ver secciones 4.2, 4.8 y 5.2). • Pacientes con ICC moderada a grave (clases III– IV de la NYHA) (ver secciones 4.2 y 5.2).