Hlavními měřítky účinnosti byl podíl pacientů s nezjistitelnými hladinami HIV v krvi (virové zatížení) nebo změna virového zatížení po léčbě.
Los criterios principales de la eficacia fueron la proporción de pacientes con una concentración del VIH en sangre (viremia) indetectable o la variación de la viremia tras el tratamiento.