Hlavními měřítky účinnosti byl počet pacientů s myeloablací (se sníženým počtem bílých krvinek a krevních destiček) a „ přihojení “ (doba, za kterou se hladiny bílých krvinek navrátily na vyšší úroveň).
Las medidas principales de la eficacia fueron el número de pacientes con mielosupresión (menores recuentos de glóbulos blancos y plaquetas) y el éxito en el prendimiento del injerto (el tiempo para recuperar niveles más altos de glóbulos blancos).