Hlavním měřítkem účinnosti byl poměr pacientů, kteří byli na konci léčby vyléčeni, což bylo stanoveno snížením příznaků, nebo u kterých došlo k „ uspokojivému “ snížení počtu bakterií nalezených ve vzorcích.
El criterio principal de valoración de la eficacia fue la proporción de pacientes curados al final del tratamiento, que se determinó por la reducción de los síntomas, o que presentaban reducciones “ satisfactorias” del número de bacterias detectadas en las muestras.