3 Množství 13CO2 ve vzorcích dechu lze stanovit měřením izotopových poměrů hmotnostní spektrometrií (IRMS) nebo jinou vhodně validovanou metodou v kvalifikované laboratoři a stanovit jako absolutní rozdíl (přebytek) v hodnotě mezi vzorkem dechu před podáním a po podání 13C urey (viz bod 6. 6).
La proporción de 13CO2 en las muestras de aliento se determina por espectrometría de masas de la relación isotópica (sigla inglesa IRMS), o por otro método adecuadamente validado, que se lleve a cabo en un laboratorio acreditado, y se expresa como una diferencia absoluta (exceso) en el valor entre las muestras de respiración previas y posteriores a la urea (ver seccion 6.6).