Hlavním měřítkem účinnosti byla míra výskytu nových „ ischemických příhod “ (srdečních záchvatů, mrtvic a úmrtí) v průběhu jednoho až tří let.
La principal medida de la eficacia fue el número de pacientes que experimentaban un nuevo ‘ episodio isquémico’ (ataque de corazón, ictus isquémico o la muerte) en un período de uno a tres años.