Při léčbě pacientů s nejméně jedním rizikovým faktorem pro vznik městnaného srdečního selhání (např. předchozí infarkt myokardu nebo symptomatické onemocnění koronárních artérií), by lékaři měli začít s nejnižší dostupnou dávkou pioglitazonu a dávku postupně zvyšovat.
Al tratar a pacientes que presenten al menos un factor de riesgo de desarrollar insuficiencia cardiaca congestiva (por ejemplo, antes de un infarto de miocardio o de arteriopatía coronaria sintomática), el médico debe administrar la dosis de pioglitazona más baja posible y aumentarla poco a poco.