Ve většině studií byla hlavním měřítkem účinnosti hladina virové RNA kolující v krvi, a to před zahájením studie, po 24 nebo 48 týdnech jejího trvání a v době sledování (o 24 týdnů později).
En la mayoría de los estudios, el criterio principal de valoración de la eficacia fue la concentración de ARN vírico circulante en la sangre antes y después de 24 ó 48 semanas de tratamiento y en la visita de seguimiento (24 semanas después).