Рискът от „ torsade de pointes ” е свързан със степента на удължаване на QT интервала, едновременното прилагане на лекарствени продукти удължаващи QT (като антиаритмични средства класове Ia и III (напр. хинидин, амиодарон, соталол, дофетилид), антипсихотични средства (напр. тиоридазин), антидепресанти (напр. амитриптилин), някои макролиди (напр. еритромицин), някои антихистамини (напр. терфенадин и астемизол), някои хинолонови антибиотици (напр. спарфлоксацин), и отделни други лекарства, за които е известно че удължават QT интервала (напр. цисаприд)), анамнеза за „ torsade de pointes ”, предходно налично удължение на QT интервала, застойна сърдечна недостатъчност, прилагане на калий- губещи диуретици, амфотерицин B или други състояния водещи до хипокалиемия или хипомагнезиемия.
Nevarnost aritmije torsade de pointes je povezana s stopnjo podaljšanja intervala Q- T, sočasno uporabo zdravil za podaljšanje intervala Q- T (kot so antiaritmiki razredov Ia in III (npr. kinidin, amiodaron, sotalol, dofetilid), antipsihotikov (npr. tioridazin), antidepresivov (npr. amitriptlin), nekaterih makrolidov (npr. eritromicin), nekaterih antihistaminov (npr. terfinadin in astemizol), nekaterih kinolonskih antibiotikov (npr. sparfloksacin) in drugih zdravil, za katera je znano, da podaljšajo interval Q- T (npr. cisaprid)), pojavljanjem aritmije torsade de pointes v preteklosti, že obstoječim podaljšanjem intervala Q- T, kongestivno srčno odpovedjo, uporabo diuretikov, ki ne varčujejo s kalijem, amfotericinom B ali drugimi stanji, ki lahko povzročijo hipokaliemijo ali hipomagneziemijo.