Undersøgelsen var dobbeltblind (dvs. hverken lægen eller patienten vidste, hvilken behandling patienten fik) og målte, hvor lang tid der gik, før sygdommen blev værre.
Lo studio era in doppio cieco (in cui né il medico né il paziente erano al corrente del tipo di trattamento somministrato al paziente) e registrava il tempo trascorso prima che la malattia peggiorasse.