De fejlslåede behandlinger forårsaget af utilstrækkelig effekt var signifikant (p=0, 0003) hyppigere med atosiban (n=48, 14, 2%) end hos β- agonist- behandlede kvinder (n=20, 5, 8%).
A nem megfelelő hatékonyságból adódó eredménytelen kezelés az atozibán csoportban gyakrabban (n=48; 14, 5%) jelentkezett, mint a β- agonista csoportban (n=20; 5, 8%).