De få patienter, som oplevede en 3. eller 4. grads hæmatopoietisk toksicitet, havde som regel enten en anamnese med nylig ekstern strålebehandling eller kemoterapi eller havde en hurtigt fremadskridende sygdom med eventuel inddragelse af knoglemarven.
Az a néhány beteg, akinél 3. vagy 4. fokozatú vérképzőszervi toxicitás lépett föl, általában vagy a kezelést közvetlenül megelőzően külső nyalábbal végzett sugárterápiában vagy kemoterápiában részesült, vagy a csontvelő valószínű érintettségével együtt járó, gyorsan progrediáló betegségben szenvedett.