Hovedmålestokken for effekt var andelen af patienter, som døde eller var ude for en ‘ iskæmisk hændelse ’ (begrænsning af blodforsyningen til et organ, herunder hjertet).
A hatékonyság fő mércéje az elhalálozott vagy „ iszkémiás eseményen ” (egy szerv, ide értve a szív korlátozott vérellátása) átesett betegek aránya volt.