Undersøgelserne varede mellem otte uger og et år, og virkningen blev hovedsagelig bedømt ved ændringen i blodtrykket, som enten var det diastoliske blodtryk (blodtrykket i hvilefasen mellem to hjerteslag) eller det systoliske blodtryk (blodtrykket i hjertekamrenes sammentrækningsfase).
Les études ont duré entre huit semaines et un an, et le principal critère d’ évaluation de l’ efficacité était la modification de la tension artérielle soit au cours de la phase de remplissage du cœ ur (diastole), soit lorsque les cavités du cœ ur se contractent (systole).