Når erlotinib blev administreret samtidig med ciprofloxacin, som er en moderat CYP1A2- hæmmer, blev erlotinibeksponeringen [AUC] øget signifikant med 39%, mens der ikke blev observeret signifikant ændring i Cmax.
Lors de la co-administration de l’erlotinib à la ciprofloxacine, un inhibiteur modéré du CYP1A2, l’aire sous la courbe (ASC) de l’erlotinib a augmentée significativement de 39% tandis qu’aucun changement significatif de la Cmax n’a été trouvé.