I undersøgelserne måltes det ” fastende ” blodglukoseniveau (målt, når patienten ikke havde spist i mindst otte timer) eller koncentrationen af et stof i blodet kaldet glykosyleret hæmoglobin (HbA1c), der giver et fingerpeg om, hvor velreguleret blodglukosen er.
Uuringutel mõõdeti vere glükoosisisaldust tühja kõhuga (kui patsient ei olnud söönud vähemalt kaheksa tundi) või teatud aine – glükosüleeritud hemoglobiini (HbA1c) – sisaldust veres, mis näitab, kui hästi reguleerib organism vere glükoosisisaldust.