I begge undersøgelser var det primære parameter for virkning antallet af patienter, der dannede blodpropper i blodårerne, eller som døde uanset årsag i løbet af behandlingsperioden.
Mõlemas uuringus mõõdeti ravimi efektiivsust nende patsientide arvu järgi, kellel tekkisid veenides vereklombid või kes surid ravi ajal ükskõik millisel põhjusel.