Det primære effektmål var ” bivirkningsfri overlevelse ” (hvor lang tid det varede, før patienterne oplevede en forværring af sygdommen, så de havde behov for en anden behandling, eller før de døde).
Ravi efektiivsust mõõdeti põhiliselt sündmusteta elulemuse järgi (aeg, mis kulus patsientidel haiguse süvenemiseni, ravi muutmise vajaduse tekkimise või surmani).