Biotilgængeligheden efter subkutan og intramuskulær injektion hos mennesker er høj og ens for de to administrationsveje (henholdsvis 71% og 66%).
Subkutaanse ja intramuskulaarse süste järgne biosaadavus inimestel on kõrge ja nende kahe manustamistee puhul sarnane (vastavalt 71% ja 66%).