Forklaringen på dette var en lavere ophørsfrekvens i forsøgsbehandlingen pga. lavere sygdomsprogression hos patienter, som fik lenalidomid/ dexamethason (39, 7%) end hos patienter, som fik placebo/ dexamethason (70, 4%).
Erinevuse põhjuseks oli asjaolu, et lenalidomiidi/ deksametasoonigrupis oli ravi katkestamise sagedus haiguse aeglasema progresseerumise tõttu madalam (39, 7%) kui platseebo/ deksametasoonigrupis (70, 4%).