Insulinbehovet kan øges af lægemidler med hyperglykæmisk aktivitet, f. eks. orale antikonceptiva, kortikosteroider eller thyreoideahormon substitutionsterapi, danazol, beta2- stimulerende midler (såsom ritodrin, salbutamol, terbutalin).
Insuliinivajadust võivad suurendada hüperglükeemilise toimega ained, nagu seda on suukaudsed kontratseptiivid, kortikosteroidid või kilpnäärme asendusravi, danasool, β2- stimulaatorid (nt. ritodriin, salbutamool, terbutaliin).