Isolaterne bibeholdt følsomhed for tipranavir med en gennemsnitlig stigning af IC50 i henholdsvis baseline - og rebound- isolater på 1. 9 - og 1. 8 gange, sammenlignet med vild- type virus.
Enne ravi isoleeritud viirused säilitasid oma tundlikkuse tipranaviiri suhtes – keskmine IC50 suurenes vastavalt 1, 9 korda (enne ravi isoleeritud viirustel) ja 1, 8 korda (taastekkinud infektsioonide puhul isoleeritud viirustel), võrreldes metsikut tüüpi viirusega.