De eneste forskelle var, at kvalme, opkastning, dyspnø og hoste blev indberettet som meget almindelige (≥ 1/ 10) i behandlingsarmen med KRAS- vildtypen, hvorimod disse lægemiddelbivirkninger blev indberettet som almindelige (≥ 1/ 100 til < 1/ 10) i den overordnede population på mCRC- monoterapi.
Ainsate erinevustena täheldati KRAS metsiku tüübi harus iiveldust, oksendamist, düspnoed ja köha väga sageli (≥ 1/ 10), samas kui üldises mKRK monoteraapia populatsioonis registreeriti neid kõrvaltoimeid kui sagedasi (≥ 1/ 100 kuni < 1/ 10).