Anvendelse af en opioidantagonist (f. eks. naloxon) anbefales på trods af den beskedne effekt, det kan have i forhold til at ophæve respirationssymptomerne af buprenorphin sammenlignet med dets virkning på fulde opioidagonister.
Soovitatav on kasutada opioidi antagonisti (nt naloksooni) vaatamata sellele, et naloksoon omab mõõdukat toimet buprenorfiini poolt põhjustatud hingamispuudulikkuse taandamisele võrreldes tema toimega opioidi täielikele agonistidele.