Virkningen blev først og fremmest vurderet ud fra reduktionen i antallet af kardiovaskulære dødsfald (dødsfald, der skyldes problemer i hjerte eller blodkar), hjerteanfald eller slagtilfælde.
Efektiivsuse põhinäitajaks oli kardiovaskulaarsete surmade (südame või veresoonte probleemidest tingitud surmad), südameinfarktide ja insultide koguarvu vähenemine.