Hvis patienterne udvikler nye krampetyper og/ eller oplever en øget hyppighed af status epilepticus, som er forskellig fra patientens basistilstand, bør forholdet mellem fordele og ulemper ved behandlingen revurderes.
Kui patsiendil tekib võrreldes tema ravieelse seisundiga uut liiki epilepsiahooge ja/ või tekib sagedamini status epilepticus, tuleb ravi kasu ja riski suhet uuesti hinnata.