Særligt patienter, der gennemgår langtidsbehandling (f. eks. ved cystisk fibrose, osteomyelitis), eller patienter, som er ekstremt modtagelige for infektioner (f. eks. ved selektiv profylakse hos visse grupper af neutropene patienter, kunstig vejtrækning) viser den højeste risiko.
Kõrgeim resistentsuse tekke risk esineb patsientidel, kes saavad pikaajalist ravi (nt tsüstilise fibroosi korral või osteomüeliidi tõttu), või neil, kes on infektsioonidele äärmiselt vastuvõtlikud (nt selektiivne profülaktika neutropeeniliste patsientide teatud rühmades, kunstlikul ventilatsioonil olevatel patsienti - del).