Det vigtigste mål for virkningen var antallet af patienter, som havde responderet på behandling efter 12 uger. ” Respons ” blev defineret som en kombination af en 10 procents forbedring af den fysiske kapacitet (som blev målt ved at undersøge, hvor langt patienten kunne gå på seks minutter) og en bedring af patientens tilstand (en mindskelse af sygdommens alvorlighed med mindst én klasse) uden en forværring af den pulmonale hypertension eller død.
Ravivastusena käsitleti 10% - list füüsilise võimekuse paranemist (6 minuti jooksul kõndides läbitud vahemaa) ja seisundi paranemist (klassi alanemine vähemalt ühe klassi võrra), millega ei kaasnenud pulmonaalse hüpertensiooni tugevnemist või patsiendi surma.