Da kroppen imidlertid ikke kan fjerne overskydende jern selv, kan jernet blive ophobet og med tiden beskadige vitale organer som hjerte og lever.
Organismil aga puudub loomulik võime liigset rauda väljutada, mistõttu see võib koguneda ja hakata aja jooksul kahjustama tähtsaid elundeid, näiteks südant või maksa.