Virkningen blev hovedsagelig bedømt på den “ mediane progressionsfrie overlevelse ” (den tid, der går inden 50% af patienterne har oplevet sygdomsforværring eller er døde).
Peamiseks efektiivsuse näitajaks oli mediaalne progressioonita elulemus (aeg, kuni süvenenud haigusega või surnud patsientide osakaal oli tõusnud 50% - ni).