I begge forsøg forhindrede behandlingen med dexrazoxan udviklingen af nekrose, gjorde det muligt at fortsætte cancerbehandlingen i henhold til planen hos størstedelen af patienterne og reducerede forekomsten af sequelae (kun få eller lettere langvarige sequelae blev observeret).
Mõlemas uuringus hoidis deksrasoksaanravi ära nekroosi tekke, võimaldas enamikel patsientidel jätkata vähiravi plaanipäraselt ning vähendas tüsistuste teket (täheldati vaid üksikuid ja kergeid pikaajalisi tüsistusi).