Klinisk signifikante lægemiddelinteraktioner som involverer kompetetiv konkurrence om den renale tubulære sekretion er usandsynlige på grund af den kendte sikkerhedsmargin for de fleste af disse stoffer, den aktive metabolits eliminationskarakteristika (glomerulær filtration og anionisk tubulær sekretion) og kapaciteten af disse udskillelsesveje.
Konkureerivat tubulaarsekretsiooni hõlmavate kliiniliselt oluliste koostoimete teke ei ole tõenäoline enamike nende ainete teadaoleva ohutusprofiili, aktiivse metaboliidi eliminatsiooni iseärasuste (glomerulaarfiltratsioon ja tubulaarne anioonsekretsioon) ning nende mehhanismide ekskretsioonivõime tõttu.