Dyrlægen bør være opmærksom på at kliniske tegn på bivirkninger fortsat vil kunne være til stede efter seponering af understøttende behandling (som f. eks. gastroprotektiva).
Loomaarstid peaksid olema teadlikud sellest, et kliinilised nähud võivad toetava ravi (näiteks gastroprotektiivsete preparaatide manustamine) peatamisel jätkuda.