De fejlslåede behandlinger forårsaget af utilstrækkelig effekt var signifikant (p=0, 0003) hyppigere med atosiban (n=48, 14, 2%) end hos β- agonist- behandlede kvinder (n=20, 5, 8%).
Ravi ebaõnnestumine ebapiisavast toimest oli märkimisväärselt (p=0, 0003) sagedasem atosibaani (n=48, 14, 2%) kui β- agonistiga– ravitud naiste grupis (n=20, 5, 8%).