Rozhodnutí v léčbě pokračovat nebo ji ukončit by mělo být založeno na klinické aktivitě onemocnění spíše než na stavu neutralizační aktivity.
Lēmums par terapijas turpināšanu vai pārtraukšanu jāpieņem, vairāk balstoties uz klīniskiem slimības aktivitātes rādītājiem, nevis uz neitralizējošās aktivitātes rādītājiem.