Hlavním měřítkem účinnosti byl podíl pacientů, kteří zemřeli anebo prodělali ischemickou příhodu (omezení přívodu krve do některého z orgánů, včetně srdce).
Galvenais iedarbīguma kritērijs bija tā pacientu daļa, kas miruši vai tie, kam bija išēmiski traucējumi (ierobežota asins apgāde kādam orgānam, tostarp sirdij).