Hlavními měřítky účinnosti bylo procento pacientů, jimž hladina hemoglobinu (protein nacházející se v červených krvinkách) přetrvávala nad jejich individuální cílovou hodnotou, a počet transfuzí červených krvinek, jež pacienti potřebovali během prvních 26 týdnů léčby.
Galvenie efektivitātes kritēriji bija to pacientu īpatsvars, kuru hemoglobīna (asins eritrocītu olbaltumvielas) līmenis saglabājās virs individuālā mērķa līmeņa, un eritrocītu masas pārliešanas gadījumu skaits, kas pacientiem bija nepieciešamas pirmajās 26 ārstēšanas nedēļās.