Pacienti rezistentní vůči lamivudinu a pacienti s HBV s prokázanou rezistencí k lamivudinu (mutace v rtL180M, rtA181T a/ nebo rtM204I/ V) se z důvodu snížení rizika rezistence k adefoviru nemají léčit adefovir- dipivoxylem v monoterapii.
Pacientus, kuriem nav atbildes reakcijas uz ārstēšanu ar lamivudīnu, un pacientus, kuriem ir HBV ar pierādījumiem par rezistenci pret lamivudīnu (mutācijas rtL180M, rtA181T un/ vai rtM204I/ V), nevajadzētu ārstēt ar adefovira dipivoksila monoterapiju, lai samazinātu rezistences risku pret adefoviru.