Z publikované literatury vyplývá, že studie in vitro, které zkoumaly vázání na bílkoviny lidského séra za použití paklitaxelu v koncentracích od 0, 03 do 1, 2 µM, prokázaly, že se váže asi 87% paklitaxelu; přítomnost ranitidinu, dexametazonu či difenhydraminu neovlivnila vázání paklitaxelu na bílkoviny.
Pamatojoties uz publicētās literatūras datiem, in vitro pētījumi par piesaistīšanos cilvēka seruma proteīniem, izmantojot paklitaksela koncentrāciju no 0, 03 līdz 1, 2 µM, norāda, ka apmēram 87% paklitaksela ir piesaistīti; ranitidīna, deksametazona vai difenhidramīna klātbūtne neietekmē paklitaksela piesaistīšanos proteīniem.