Obecně by akutní a chronické infekce (např. osteomyelitis a prostatitis, atd.), u kterých je kauzální mikroorganismus známý citlivostí na ciprofloxacin, měly být léčeny ještě nejméně tři dny po odeznění známek a příznaků infekce.
Kopumā ņemot, akūtas un hroniskas infekcijas (piem. osteomielīts un prostatīts un citi), kur infekcijas izraisītājs ir zināms kā uz ciprofloksacīnu jūtīgs, jāārstē vismaz vēl trīs dienas pēc klīnisko simptomu un pazīmju pazušanas.