Tam, kde je to vhodné, by měla být zvážena současná léčba inhibitorem protonové pumpy. • Zvláštní pozornost by měla být věnována léčbě pacientů s klinicky významnou infekcí, která vyžaduje podání antibiotik, antimykotik nebo antivirotik, nebo pacientů, kteří ukončili protiinfekční terapii v průběhu 14 dnů před zahájením léčby, pokud nešlo o profylaktické použití antibiotik a antivirotik. • Pacienti s předchozí anamnézou autoimunitní choroby (včetně systémového lupusu, zánětlivých střevních onemocnění, psoriázy a revmatoidní artritidy) by měli být léčeni se zvýšenou opatrností. • Doporučuje se sledovat výsledky laboratorních vyšetření zahrnujících hematologické testy a chemické krevní testy. • Pacienti užívající následující léčivé přípravky by měli být léčeni se zvýšenou opatrností (viz bod 4. 5): – Beta- blokátory nebo jiná antihypertenziva – H1- blokátory a neuroleptika (antipsychotika) s blokujícím účinkem na H1 receptory – Tricyklická antidepresiva, která mohou mít blokující účinek na H1 a H2 receptory – Inhibitory monoaminooxidázy a antimalarika a léčiva proti trypanosomám – Látky blokující neuromuskulární přenos, narkotická analgetika a různé kontrastní látky.
Nepieciešamības gadījumā jāapsver vienlaicīga protona sūkņu inhibitoru terapija. • Pacientu ar klīniski smagu infekciju, kuriem nepieciešama antibiotiku, pretsēnīšu preparātu vai antivirālu preparātu lietošana, vai arī kuriem 14 dienu laikā pirms terapijas uzsākšanas tiek pabeigta infekcijas ārstēšanas terapija, ārstēšanā ir jāievēro piesardzība, izņemot, ja antibiotiku un antivirālo preparātu lietošana ir bijusi profilakses nolūkā. • Pacientu, kuriem anamnēzē ir autoimūna saslimšana (ieskaitot sistēmisku lupus, iekaisīgu zarnu saslimšanu, psoriāzi un reimatoīdo artrītu), ārstēšanā ir jāievēro piesardzība. • Iesaka veikt laboratorijas analīžu rezultātu uzraudzību, ieskaitot standarta hematoloģiskās un bioķīmiskās analīzes. • Piesardzība jāievēro tādu pacientu ārstēšanā, kuri saņem sekojošas zāles (skatīt apakšpunktu 4. 5) - Beta- blokatori un citi antihipertensīvie līdzekļi. - H1 blokatori un neiroleptiķi (antipsihotiskie līdzekļi) ar H1 receptoru bloķējošām īpašībām. - Tricikliskie antidepresanti, kuriem var būt arī H1 un H2 receptoru bloķējošas īpašības. - Monoamīnoksidāzes inhibitori, kā arī pretmalārijas un prettripanosomie līdzekļi. - Neiromuskulārie blokatori, narkotiskie analģētiķi un dažādi kontrastlīdzekļi.