• Mutace M184V/ I se objevila u 2/ 19 (10, 5%) izolátů analyzovaných od pacientů ve skupině efavirenzu + emtricitabinu + tenofovir- disoproxil- fumarátu a u 10/ 29 (34, 5%) izolátů analyzovaných ze skupiny efavirenzu + lamivudinu/ zidovudinu (p- hodnota < 0, 05, Fisherův exaktní test porovnávající skupinu emtricitabinu + tenofovir- disoproxil- fumarátu se skupinou lamivudinu/ zidovudinu u všech subjektů). • Žádný z analyzovaných virů neobsahoval mutaci K65R. • Genotypová rezistence na efavirenz, predominantně mutace K103N, se vyvinula u virů od 13/ 19 (68%) pacientů ve skupině efavirenzu + emtricitabinu + tenofovir- disoproxil- fumarátu a u virů od 21/ 29 (72%) pacientů ve skupině efavirenzu + lamivudinu/ zidovudinu.
• Mutācija M184V/ I radās 2/ 19 (10, 5%) analizētajiem izolātiem, kas tika iegūti no pacientiem, kas bija efavirenzs + emtricitabīns + tenofovira dizoproksila fumarāts grupā un 10/ 29 (34, 5%) analizētajiem izolātiem grupā efavirenzs + lamivudīns/ zidovudīns (p- vērtība < 0, 05, Fišera precīzajā testā visiem indivīdiem salīdzināja emtricitabīns + tenofovira dizoproksila fumarāts grupu ar lamivudīns/ zidovudīns grupu). • Neviens analizētais vīruss nesaturēja mutāciju K65R. • Genotipiskā rezistence pret efavirenzu, galvenokārt kā mutācija K103N, radās vīrusos, kas iegūti no 13/ 19 (68%) pacientiem, kas tika ārstēti ar efavirenzs + emtricitabīns + tenofovira dizoproksila fumarāts, un vīrusos, kas iegūti no 21/ 29 (72%) pacientiem, kas tika ārstēti ar efavirenzs + lamivudīns/ zidovudīns.