Na základě minimální resorpce účinné látky, pimekrolimu, po lokální aplikaci {Smyšlený název} na kůži (viz bod 5. 2 Farmakokinetické vlastnosti) je potenciální riziko v lidské populaci považováno za omezené.
Eksperimentos ar dzīvniekiem pēc iekšķīgas lietošanas novērota reproduktīvā toksicitāte (skatīt apakšpunktu 5. 3 “ Preklīniskie dati par drošību ”) Tomēr, pamatojoties uz pimecrolimus nelielo absorbcijas pakāpi pēc {(Piešķirtais) nosaukums} ārīgas lietošanas (skatīt apakšpunktu 5. 2 “ Farmakokinētiskās īpašības ”), tiek uzskatīts, ka potenciālais risks cilvēkiem ir ierobežots.