U primátů bylo dlouhodobé podávání omalizumabu dobře snášeno s výjimkou snížení počtu krevních destiček, které souviselo s dávkou a bylo závislé na věku, s větší citlivostí u nedospělých zvířat.
Citi primāti, kas nav cilvēkveidīgie pērtiķi, hronisku omalizumaba lietošanu panesa labi, izņemot ar devu saistītu un no vecuma atkarīgu asins trombocītu skaita samazināšanos, ar lielāku jutību jaunākiem dzīvniekiem.