U pacientů s chronickou jaterní insuficiencí může zvýšení inzulínové rezistence vést k vyšší potřebě inzulínu.
Pacientiem ar aknu darbības traucējumiem var būt samazināta nepieciešamība pēc insulīna pavājinātās glikoneoģenēzes un samazinātās insulīna sadalīšanās dēļ, taču pacientiem ar hronisku aknu bojājumu insulīna rezistences palielināšanās dēļ var būt palielināta nepieciešamība pēc insulīna.