Biologická dostupnost amprenaviru z perorálního roztoku je při stejných dávkách nižší než z tobolek, s hodnotami AUC menšími asi o 14% a hodnotami Cmax menšími asi o 19% (viz bod 4. 2).
Perorālā šķīduma biopieejamība pie ekvivalentām devām ir mazāka nekā kapsulām, AUC un Cmax ir zemāki attiecīgi par 14% un 19% (skatīt apakšpunktu 4. 2).