Hlavním měřítkem účinnosti byla změna příznaků ve třech hlavních oblastech: funkční (stupeň postižení), kognitivní (schopnost myslet, učit se a pamatovat si) a celkové (kombinace několika oblastí zahrnujících obecné funkce, kognitivní příznaky, chování a schopnost provádět každodenní činnosti).
Galvenie efektivitātes kritēriji bija simptomu izmaiņas trijās galvenajās jomās: funkcionālajā (darba nespējas pakāpē), kognitīvajā (spējā domāt, mācīties un atcerēties) un vispārējā (vairāku jomu kombinācijā, ieskaitot vispārējo funkciju, kognitīvos simptomus, uzvedību un spēju veikt ikdienas aktivitātes).