Pokud se u pacientů s proteinurií 2+ a vyšší, která přetrvává i po intravenózní hydrataci, pokračuje v léčbě cidofovirem, může to vést k dalšímu poškození proximálních tubulárních buněk, které se projeví glykosurií, poklesem fosfátů, kyseliny močové a bikarbonátů v séru a zvýšením kreatininu v séru.
Ja pacientiem, kam pēc intravenozas hidratācijas saglabājas proteinūrija ≥ 2+, turpina ievadīt cidofoviru, vēl vairāk tiks bojāti nieru proksimālie kanāliņi, kas izpaudīsies ar glikozūriju, fosfātu, urīnskābes un bikarbonātu samazināšanos serumā un kreatinīna līmeņa pieaugumu.