Bylo do ní randomizováno 1 072 pacientů: placebo (n=134), ADENURIC 80 mg denně (n=267), ADENURIC 120 mg denně (n=269), ADENURIC 240 mg denně (n=134) nebo alopurinol (300 mg denně [n=258] u pacientů s výchozí hladinou kreatininu v séru ≤1, 5 mg/ dl nebo 100 mg denně [n=10] u pacientů s výchozí hladinou kreatininu v séru > 1, 5 mg/ dl a ≤2, 0 mg/ dl).
Pēc nejaušības principa grupās tika iedalīti viens tūkstotis septiņdesmit divi (1072) pacienti: placebo (n=134), ADENURIC 80 mg QD (n=267), ADENURIC 120 mg QD (n=269), ADENURIC 240 mg QD (n=134) vai allopurinols (300 mg QD [n=258] pacientiem, kuru sākotnējais kreatinīna līmenis asinīs bija ≤1, 5 mg/ dl vai 100 mg QD [n=10] kuru sākotnējais kreatinīna līmenis asinīs bija > 1, 5 mg/ dl un ≤2. 0 mg/ dl).