Hlavním měřítkem účinnosti byl počet pacientů, u kterých nebyla v roce následujícím po chirurgickém zákroku nutná další léčba zlomeniny tibie (jako je kostní štěp nebo úpravy hřebu pro fixaci kostí).
A hatásosság mértéke azoknak a betegeknek a száma volt, akiknek törött sípcsontja nem igényelt további kezelést (pl. csontbeültetést, vagy a csontok rögzítésére használt szegecs cseréjét) a műtétet követő egy évben.