Měřítkem účinnosti ve všech studiích byl počet pacientů, u nichž došlo k vytvoření krevních sraženin v žilách nebo plicích nebo kteří zemřeli v důsledku jakékoli příčiny v průběhu léčebného období.
A hatásosság mértéke az összes vizsgálat esetében azon betegeknek a száma volt, akiknél képződött vérrög a vénákban vagy a tüdőben, vagy a kezelés ideje alatt egyéb okból elhaláloztak.