Hlavním měřítkem účinnosti byl poměr pacientů, kteří byli na konci léčby vyléčeni, což bylo stanoveno snížením příznaků, nebo u kterých došlo k „ uspokojivému “ snížení počtu bakterií nalezených ve vzorcích.
A hatásosság fő mértéke a kezelés végére meggyógyult betegek aránya volt, amit a tünetek csökkenésével határoztak meg, vagy akiknél a mintában található baktériummennyiség „ kielégítő ” mértékben csökkent.