Vzorky perfuzátu z několika IPK vykazovaly plató hladin tasonerminu (měřeno pomocí ELISA) až do 100 minut po zahájení perfuze s nulovým poklesem, který by bylo možno připsat degradaci.
Számos ILP során vett perfúziós oldat mintákban a tazonermin plató szintjeit észlelték (ELISA- val mérve) a perfúzió kezdetét követő 100 percben, és a lecsengés nem a lebomlásnak volt tulajdonítható.