Hlavním měřítkem účinnosti bylo „ přežití bez události “ (za jak dlouho došlo ke zhoršení onemocnění, nastala nutnost změnit léčbu nebo došlo k úmrtí pacienta).
A hatásosság fő mértéke az „ eseménymentes túlélés "(a betegség rosszabbodásáig, a kezelés megváltoztatásának szükségességéig vagy a beteg haláláig eltelt idő) volt.