U pacientů, u nichž se předpokládá zvýšená expozice, je třeba při předepisování a zvyšování titrace ranolazinu postupovat opatrně: • Konkomitantní podávání středně silných inhibitorů CYP3A4 (viz body 4. 2 a 4. 5). • Konkomitantní podávání inhibitorů P- gp (viz body 4. 2 a 4. 5). • Mírná porucha činnosti jater (viz body 4. 2 a 5. 2). • Mírná až středně závažná porucha činnosti ledvin (clearance kreatininu 30 – 80 ml/ min) (viz body 4. 2, 4. 8 a 5. 2). • Starší osoby (viz body 4. 2, 4. 8 a 5. 2). • Pacienti s nízkou hmotností (≤ 60 kg) (viz body 4. 2, 4. 8 a 5. 2). • Pacienti se středně těžkým až těžkým městnavým srdečním selháváním (III. – IV. třída podle klasifikace NYHA) (viz body 4. 2 a 5. 2).
Vorsicht ist geboten bei der Verordnung oder Aufwärtstitrierung von Ranolazin an Patienten, bei denen eine erhöhte Exposition erwartet wird: • Begleitende Anwendung mittelstarker CYP3A4-Inhibitoren (siehe Abschnitte 4.2 und 4.5). • Begleitende Verabreichung von P-gp-Inhibitoren (siehe Abschnitte 4.2 und 4.5). • Leichte Leberfunktionsstörungen (siehe Abschnitte 4.2 und 5.2). • Leichte bis mäßige Nierenfunktionsstörungen (Kreatinin-Clearance 30– 80 ml/Min.) (siehe Abschnitte 4.2, 4.8 und 5.2). • Ältere Patienten (siehe Abschnitte 4.2, 4.8 und 5.2). • Patienten mit geringem Gewicht (≤ 60 kg) (siehe Abschnitte 4.2, 4.8 und 5.2). • Patienten mit mäßiger bis schwerer CHF (NYHA-Klassen III– IV) (siehe Abschnitte 4.2 und 5.2).