Hlavním měřítkem účinnosti byla míra výskytu nových „ ischemických příhod “ (srdečních záchvatů, mrtvic a úmrtí) v průběhu jednoho až tří let.
Der Hauptindikator für die Wirksamkeit war die Anzahl der Patienten, die in einem Zeitraum zwischen einem und drei Jahren ein neues „ ischämisches Ereignis“ (Herzinfarkt, ischämischer Schlaganfall oder Tod) erlitten.