Hlavním měřítkem účinnosti byl poměr pacientů, kteří byli na konci léčby vyléčeni, což bylo stanoveno snížením příznaků, nebo u kterých došlo k „ uspokojivému “ snížení počtu bakterií nalezených ve vzorcích.
Der Hauptindikator für die Wirksamkeit war der Anteil der Patienten, die am Ende der Behandlung geheilt waren, was anhand einer Reduktion der Symptome festgestellt wurde, bzw. der Anteil der Patienten mit „ zufriedenstellender“ Verringerung der in Proben festgestellten Anzahl an Bakterien.