• Mutace M184V/ I se objevila u 2/ 19 (10, 5%) izolátů analyzovaných od pacientů ve skupině efavirenzu + emtricitabinu + tenofovir- disoproxil- fumarátu a u 10/ 29 (34, 5%) izolátů analyzovaných ze skupiny efavirenzu + lamivudinu/ zidovudinu (p- hodnota < 0, 05, Fisherův exaktní test porovnávající skupinu emtricitabinu + tenofovir- disoproxil- fumarátu se skupinou lamivudinu/ zidovudinu u všech subjektů). • Žádný z analyzovaných virů neobsahoval mutaci K65R. • Genotypová rezistence na efavirenz, predominantně mutace K103N, se vyvinula u virů od 13/ 19 (68%) pacientů ve skupině efavirenzu + emtricitabinu + tenofovir- disoproxil- fumarátu a u virů od 21/ 29 (72%) pacientů ve skupině efavirenzu + lamivudinu/ zidovudinu.
Vergleich der Emtricitabin + Tenofovirdisoproxilfumarat-Gruppe mit der Lamivudin/Zidovudin Gruppe bei allen Patienten). • Keines der untersuchten Viren zeigte die K65R-Mutation. • Eine genotypische Resistenz gegenüber Efavirenz, hauptsächlich die K103N-Mutation, entwickelte sich bei Viren von 13 von 19 (68%) Patienten der Efavirenz + Emtricitabin + 27 Tenofovirdisoproxilfumarat-Gruppe und bei Viren von 21 von 29 (72%) Patienten der Efavirenz + Lamivudin/Zidovudin-Gruppe.