Nicméně klinické údaje z období 144 týdnů u pacientů infikovaných HIV dosud neléčených antiretrovirotiky naznačují, že riziko vzniku lipodystrofie bylo nižší, pokud byl podáván tenofovir- disoproxyl- fumarát než pokud byl podáván stavudin s lamivudinem a efavirenzem.
Klinische Daten über 144 Wochen bei nicht antiretroviral vorbehandelten HIV-infizierten Patienten weisen jedoch darauf hin, dass das Risiko einer Lipodystrophie unter Tenofovirdisoproxilfumurat niedriger war als unter Stavudin, wenn es in Kombination mit Lamivudin und Efavirenz angewendet wurde.