Signifikantní účinky byly také získány u pacientů s méně rozšířenou a méně aktivní nemocí v době první příhody, riziko progrese do CDMS během dvou let u pacientů s monofokálním onemocněním bylo 47% ve skupině s placebem a 24% ve skupině s přípravkem Extavia, bez zesílení gadoliniem (Gd -) byla rizika 41% a 20%, s méně než 9 lézemi v T2 váženém obraze byla rizika 39% a 18%.
Eine signifikante Wirkung wurde ebenfalls bei Patienten mit weniger disseminierter und weniger aktiver Erkrankung zum Zeitpunkt des ersten Ereignisses erzielt: das Risiko für eine Progredienz zu einer CDMS bei Patienten mit monofokalem Beginn betrug über die Dauer von 2 Jahren 47% (Plazebo) und 24% (Extavia), ohne Gadolinium-(Gd-)-Anreicherung 41% (Plazebo) und 20% (Extavia), und bei Patienten mit weniger als 9 T2-Läsionen 39% (Plazebo) und 18%(Extavia).