Účinky v neklinických studiích byly pozorovány pouze po expozicích dostatečně převyšujících maximální expozici u člověka, což svědčí pro malý význam při klinickém použití.
In vorklinischen Studien wurden Effekte wurden nur nach Expositionen beobachtet, die als ausreichend über der maximalen humantherapeutischen Exposition liegend betrachtet werden, was auf eine geringe Relevanz für den klinischen Gebrauch hindeutet.