U laboratorních potkanů, kteří dostávali jednorázovou dávku, nebo opakované dávky 14C- tigecyklinu, byla radioaktivita dobře distribuována do většiny tkání, přičemž nejvyšší celková expozice byla pozorována v kostní dřeni, slinných žlázách, štítné žláze, slezině a ledvinách.
Bei Ratten, die Einzel- oder Mehrfachdosen von 14C-Tigecyclin erhielten, wurde die Radioaktivität in die meisten Gewebe gut verteilt, wobei die höchste Gesamtexposition in Knochenmark, Schilddrüse, Milz und Niere beobachtet wurde.