• Mutace M184V/ I se vyvinula u 2/ 19 (10, 5%) izolátů analyzovaných u pacientů ve skupině emtricitabinu/ tenofovir- disoproxyl- fumarátu/ efavirenzu a u 10/ 29 (34, 5%) izolátů analyzovaných u pacientů ve skupině lamivudinu/ zidovudinu/ efavirenzu (p- hodnota < 0, 05, Fisherův exaktní test porovnávající všechny jedince ze skupiny emtricitabinu+tenofovir - disoproxyl- fumarátu se všemi ze skupiny lamivudinu/ zidovudinu). • Žádný analyzovaný virus neobsahoval mutaci K65R. • Genotypová rezistence k efavirenzu, převážně mutace K103N, se vyvinula ve viru u 13/ 19 (68%) pacientů ve skupině emtricitabinu/ tenofovir- disoproxyl- fumarátu/ efavirenzu a ve viru u 21/ 29 (72%) pacientů v komparativní skupině.
Vergleich der Emtricitabin/Tenofovirdisoproxilfumarat Gruppe mit der Lamivudin/Zidovudin Gruppe bei allen Patienten). • Keines der untersuchten Virusisolate zeigte die K65R-Mutation. • Eine genotypische Resistenz gegenüber Efavirenz, hauptsächlich die K103N-Mutation, entwickelte sich bei Viren von 13 von 19 (68%) Patienten der Emtricitabin/Tenofovirdisoproxilfumarat/Efavirenz Gruppe und bei Viren von 21 von 29 (72%) Patienten der Vergleichsgruppe.