Hlavním měřítkem účinnosti byla změna frekvence parciálních záchvatů mezi 12 týdny před zahájením léčby a osmnáctitýdenním obdobím, kdy byla používána stabilní dávka.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på ændrin - gen i hyppighed af partielle anfald i tidsrummet fra 12 uger før behandlingens start til den 18- ugers periode, hvor patienterne fik en stabil dosis.