Hlavním měřítkem účinnosti byl v první studii podíl pacientek, u kterých se během tří let vyskytla nová zlomenina obratle (páteře), a ve druhé studii podíl pacientek, u kterých se během tří let vyskytla nová osteoporotická periferní zlomenina (v jakémkoli jiném místě než na páteři).
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt på, hvor stor en del af patienterne, der i løbet af tre år fik nye rygsøjlebrud i den første undersøgelse eller nye knoglebrud (bortset fra rygsøjlebrud) i den anden undersøgelse.