Hlavními měřítky účinnosti bylo procento pacientů, jimž hladina hemoglobinu (protein nacházející se v červených krvinkách) přetrvávala nad jejich individuální cílovou hodnotou, a počet transfuzí červených krvinek, jež pacienti potřebovali během prvních 26 týdnů léčby.
Behandlingens virkning blev hovedsagelig bedømt ved den andel af patienterne, hos hvem indholdet af hæmoglobin (et protein i de røde blodlegemer) holdt sig over målværdien for den pågældende patient, og ved det antal blodtransfusioner, som patienten behøvede under de første 26 ugers behandling.