Nebyl prokázán žádný významný celkový vliv na rovnováhu mědi, i když byla zjištěna mírná interakce mezi zinkem a chelatačními látkami (penicilaminem a trientinem), která se projevila sníženým vylučováním mědi ve stolici, ale zároveň též zvýšeným vylučováním mědi v moči v porovnání s případy, kdy byl užíván zinek samotný.
Der blev ikke set nogen signifikant overordnet effekt på kobberbalancen, selvom der var en mild interaktion mellem zink og chelaterne (penicillamin og trientin), der kunne ses som en mindre fækal men øget urinudskillelse af kobber sammenlignet med zink alene.