Hlavním měřítkem účinnosti bylo snížení celkového počtu kardiovaskulárních úmrtí (smrt následkem onemocnění srdce nebo krevních cév), srdečních infarktů nebo mozkových mrtvic.
Virkningen blev først og fremmest vurderet ud fra reduktionen i antallet af kardiovaskulære dødsfald (dødsfald, der skyldes problemer i hjerte eller blodkar), hjerteanfald eller slagtilfælde.