Při léčbě pacientů s alespoň jedním rizikovým faktorem pro rozvoj srdečního selhávání (např. předchozí infarkt myokardu nebo symptomatická ischemická choroba srdeční) by lékaři měli zahájit léčbu nejnižší možnou dávkou a její zvyšování by mělo být postupné.
Ved behandling af patienter, der har mindst én risikofaktor for udvikling af hjerteinsufficiens (f. eks. tidligere hjerteinfarkt eller symptomgivende koronar arteriel sygdom), bør lægen starte med den lavest tilgængelige dosis, som derefter øges gradvist.