Nicméně klinické údaje z období 144 týdnů u pacientů infikovaných HIV dosud neléčených antiretrovirotiky naznačují, že riziko vzniku lipodystrofie bylo nižší, pokud byl podáván tenofovir- disoproxyl- fumarát než pokud byl podáván stavudin s lamivudinem a efavirenzem.
144- ugers kliniske data fra antiretroviral- naive, HIV- inficerede patienter tyder imidlertid på, at risikoen for lipodystrophia var lavere med tenofovirdisoproxilfumarat end med stavudin ved indgivelse sammen med lamivudin og efavirenz.