Vzrůstající rezistence byla nejčastější u subjektů, u kterých výchozí izoláty vykazovaly závažné mutace asociované s proteázovým inhibitorem, avšak jejich citlivost na lopinavir ve výchozím stavu byla méně než 40- násobně snížená.
Forøgelse af resistens var mest almindelig i forsøgspersoner, hvis baseline- isolater havde adskillige protease- hæmmere - associerede mutationer, men < 40- gange formindsket følsomhed for lopinavir ved baseline.