Това води до повишена плазмена концентрация на хидрохлоротиазид, която намалява по- бавно, отколкото при индивиди с нормална бъбречна функция.
Aceasta determină concentraţii plasmatice crescute de hidroclorotiazidă, care scad mult mai lent decât la subiecţii cu funcţie renală normală.