Преживяемостта е била по- вероятна при онези пациенти, които са получили Cyanokit преди спиране на сърдечната им дейност и са имали по- леки симптоми на мозъчно увреждане и по- ниски цианидни нива в кръвта.
O rată mai mare de incidenţă a supravieţuirii a fost posibilă la pacienţii cărora li s- a administrat Cyanokit înainte de stopul cardiac, care au prezentat simptome cerebrale mai puţin severe şi care au avut concentraţii mai mici de cianură în sânge.