Основните мерители на ефективността бяха белодробната функция („ форсиран витален капацитет ”, максималното количество въздух, което пациентът може да издиша), и разстоянието, което пациентите могат да извървят за 6 минути, което измерва комбинираните ефекти на болестта върху сърцето, белите дробове, ставите и други органи.
Głównymi kryteriami oceny skuteczności były: czynność płuc („ natężona pojemność życiowa ”, maksymalna ilość wydychanego powietrza) oraz odległość pokonywana przez pacjentów w ciągu 6 minut, co pozwalało zmierzyć łączne oddziaływanie choroby na serce, płuca, stawy i inne narządy.